ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5655/25  Номер провадження 22-ц/814/1378/26	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №9628814 про надання споживчого кредиту від 13.03.2024 в сумі 16085,00 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 13.03.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1  укладено Договір №9628814. 
25.06.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №107-МЛ за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №9628814. Загальний розмір заборгованості становить 16085 грн.
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2025 року - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 5000 грн та судові витрати в сумі 752,88 грн. 
В іншій частині вимог - відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що позивач не надав суду достеменних доказів на підтвердження факту погодження умов кредитування, в тому числі і умов щодо нарахування відсотків, строків кредитування та інше.
Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.
Зазначає, що Кредитний договір № 9628814 від 13.03.2024 року був укладений відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в свою чергу ТОВ «Мілоан» підписали даний договір за допомогою КЕП. КЕП і використання одноразового ідентифікатора є електронними підписами в розумінні Закону України «Про електронну комерцію», тому в даному випадку не порушено вимог щодо підписання Кредитного договору № 9628814 від 13.03.2024 року. Закон не встановлює вимог зазначення електронних підписів на кожній сторінці договору, тому договір вважається укладеним відповідно до вимог чинного законодавства.
Вказує на те, що договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом. Без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і паролю особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не був би укладений.
Зазначає, що згідно зі змістом Правил надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан", приймаючи пропозицію про укладання кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та цих правил, як невід`ємної його частини.
Тобто, підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.
Окрім того, у Заяві на отримання кредиту № 9628814 від 13.03.2024 року ( Додаток №1 до кредитного договору № 9628814 від 13.03.2024) відповідач сама чітко зазначила умови кредитування.
Скаржник просив суд скасувати рішення суду першої інстанції щодо стягнення кредитної заборгованості та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі також покласти на відповідача судові витрати.
Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 13.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №9628814 за умовами якого товариство надало позичальнику кошти в сумі 5000 грн; кредит надається строком на 105 днів з 13.03.2024; пільговий період становить 15 днів і завершується 28.03.2024; поточний період складає 90 днів і закінчується 26.06.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становить 16200 грн. Комісія за надання кредиту становить 250 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
25.06.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал було укладено Договір про відступлення прав вимоги №107-МЛ відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №9628814 . Загальний розмір заборгованості становить 16085 грн.
Відмовляючи в частині стягнення відсотків, районний суд дійшов висновку, що позивачем не надано достеменних доказів на підтвердження факту погодження умов кредитування.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено, що 13 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит №9628814, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи (а.с.17).
Також встановлено, що 13 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про електронну комерцію» укладено договір про споживчий кредит №9628814, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. 
Згідно із п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені в договорі. У договорі сторони погодили його умови у виді сплати комісії та відсотків за користування кредитними коштами.
У пункті 1.2 договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. 
Кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.03.2024 і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3).
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та звершується 28.03.2024 (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1). 
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.06.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.5. договору зазначено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 850,00 грн. Орієнтовна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 5850 грн, за весь строк кредитування - 11200 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 16200 грн. 
Також пунктом 1.5.1 визначена комісія за надання кредиту: 250 грн, яка нараховується за ставкою 5 відсотків від суми кредиту одноразово, в момент видачі кредиту.
Відповідно до п. п. 1.5.2, 1.5.3 проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 600,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,80 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10350 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
За умовами п. 2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Вказане підтверджується договором та додатками до нього, а також довідкою про ідентифікацію та копією платіжного доручення № 125439995 від 13.03.2024.
Відповідно до пункту 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
Згідно з пунктом 6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника.
Відповідно до пункту 6.3. договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом 6.4. договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Відповідно до пункту 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Позивач умови договору виконав, натомість вбачається, що доказів погашення заборгованості за кредитним договором №9628814 від 13.03.2024 первісному кредитору ТОВ «Мілоан» матеріали справи.
Вказане підтверджується договором та додатками до нього, а також довідкою про ідентифікацію та копією платіжного доручення № 125439995 від 13.03.2024.
Відповідно до договору про споживчий кредит, телефон позичальника зазначений як  НОМЕР_2 , відповідно до довідки про ідентифікацію номер телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор для підписання позичальником договору одноразовим ідентифікатором 100150.
З відповіді ПрАТ «Київстар» вбачається, при проведеній перевірці встановлено, що згідно з даними відповідальних структурних підрозділів у період часу з 13.03.2024-15.03.2024 блокування за вимогою /проханням абонента з телефонним номером НОМЕР_2 не зафіксовано, за ініціативою оператора не здійснювалось, перевипуску сім-карти за вказаним номером - зафіксовано не було. 
На підтвердження своїх зобов`язань позивачем надано платіжне доручення 125439995, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» перерахував ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «А-Банк», 5000,00 грн (а.с.18).
Крім того, з наданої АТ «А-Банк» відповіді від 24.09.2025 №20.1.0.0.0./7-20250915/0236 вбачається, що картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Пристрій з якого відбувся вхід в мобільний застосунок 13.03.2024 - iPhone 7, iPhone Х.
Разом з тим, банком також надана виписка про рух коштів по рахунку, з якої достеменно вбачається, що 13.03.2024 відбулося зарахування коштів через EasyPay у розмірі 5000,00 грн.
При цьому колегія суддів ураховує, що відповідач не звертався до суду із вимогами про недійсність/нікчемність такого договору та не спростував належними доказами заборгованість за тілом кредиту та відсотками, розмір яких та строк нарахування, погоджені сторонами.
Колегія суддів критчно оціює посилання відповідача на безпідставність вимог позивача у зв`язку із тим, що 11.03.2024 та 13.03.2024 грошові кошти саме безпідставно надійшли на її рахунок, у зв`язку з чим ОСОБА_1 дійшла висновку про вчинення шахрайських дій відносно неї.
В матеріалах справи, відповідач зазначає, що 17.04.2024 на її номер надійшли повідомлення про необхідність сплатити заборгованість.
Однак, тільки 29.04.2024, відповідач звернулась до Кременчуцького ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, тоді як зарахування коштів на її рахунок відбулось 13.04.2026, тобто більше ніж через місяць після надходження коштів.
Відповідно до повідомлення Національної поліції України ГУНП в Полтавській області РУП, яке міститься в матеріалах справи вбачається, що кримінальне провадження №12204175500000427 від 01.05.2024 року зареєстровано за заявою ОСОБА_1 , перебуває на стадії досудового розслідування. 
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження №12204175500000427 встановлено, що 01.05.2024 у Кременчуцький РУП надійшла заява ОСОБА_1 про те, що перевіряючи на сайті «УБКІ» свої фінансові зобов`язання виявила інформацію про укладення кредитних договорів, які були укладені без її участі у різних установах на загальну суму 6000,00 грн.
Наслідок розслідування кримінального правопорушення - інформація відсутня. 
Доказів на підтвердження того, що досудове розслідування на час розгляду цивільної справи завершене і кримінальна справа по вищевказаному факту перебуває в провадженні суду матеріали справи не містять.
В той же час, жодних відомостей щодо результатів вказаного кримінального провадження, встановлення причетних до злочину осіб суду не надано.
Сама по собі наявність кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_1 не може свідчити про те, що кредитний договір укладено від імені відповідача іншою особою (особами) за відсутності його волевиявлення, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише обвинувальним вироком суду, а також не може бути підставою для звільнення позичальника від обов`язку належного виконання кредитного зобов`язання і виконання умов договору, в разі настання певних обставин, передбачених ними.
За вказаних обставин, надавши належну оцінку наданим у справі доказам, у їх сукупності, детально дослідивши зміст наданого банком розрахунку заборгованості та докази, які були витребуванні ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2025 року, встановивши розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №9628814 від 13.03.2024 у розмірі 16085,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн; заборгованість по процентам 10835,00 грн, що не спростовано відповідачем, комісії, що визначена умовами Договору, а саме - пунктом 1.5.1 - 250,00 грн, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача зазначених сум.
Доказів, які б спростовували приведений розрахунок заборгованості перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", відповідач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав.
В частині відступлення прав вимоги рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, тому апеляційним судом не переглядається. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо факту укладення кредитного договору та неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язаннь за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, однак допустився помилкового висновку щодо відмови в задоволенні нарахування відсотків та комісії, які чітко визначені умовами Договору про споживчий кредит №9628814 від 13.03.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПУ України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції 2422,40 (а.с. 1) та 3633,60 за перегляд у суді апеляційної інстанції, а разом - 6056,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.
Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2025 року - скасувати, ухвалити нове.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.  
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 19628814 від 13.03.2024 року у загальному розмірі 16085,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 10835,00 грн - заборгованість за процентами, 250,00 грн - заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 6056,00 грн понесених судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 11 червня 2026 року.
Головуючий Т.В. Одринська 

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль