Справа № 158/108/26
Провадження № 3/0158/66/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.
Встановлено, що 10.01.2026 року о 12 год. 12 хв. у м. Ківерці, по вул. Літописна, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Ford», д.н.з. « НОМЕР_1 », не врахувала безпечної швидкості, дорожньої обстановки, здійснила виїзд на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Захисник останньої – адвокат Сидорук Р.В. у судовому засіданні просив провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення захисника, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563272 від 10.01.2026 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки протокол містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у суді, надано можливість надати письмові пояснення, яким остання скористалася, зазначивши у протоколі – «згідна».
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП утворює факт порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, наслідком чого є пошкодження, зокрема, транспортних засобів.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності; об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до п. 12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 12.3. ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Окрім того, відповідно до п. 2.3.б. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Як вбачається із письмових пояснень захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидорука Р.В., зазначених у клопотанні про закриття провадження у справі, у матеріалах справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказані письмові пояснення захисника судом не беруться до уваги, оскільки вони є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах справи і розцінює їх як спосіб уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/103-26/1906-ІТ від 18.05.2026 року, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля марки «Ford», д.н.з. « НОМЕР_1 », ОСОБА_1 повинна була діяти згідно з технічними вимогами п. 13.1, 12.1 та 12.3 ПДР; у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3 ПДР.
Суд звертає увагу на те, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки; рух на ньому і керування потребує зваженого підходу та оцінки всіх ризиків з боку особи, яка керує транспортним засобом. Особа - водій має враховувати багато факторів, серед яких - дорожня обстановка і погодні умови.
Тобто, відповідальність за ДТП, що сталася 10.01.2026 року, покладається на самого водія транспортного засобу, який не оцінив достатньою мірою складні погодні умови та дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, втратив контроль над керуванням транспортного засобу та в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху.
Водночас, суд приймає до уваги доводи захисника Сидорука Р.В. про можливе порушення потерпілим ПДР, однак зауважує, що за відсутності в матеріалах справи відомостей про складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відповідного порушення, позбавлений права надавати юридичну оцінку його діям в межах розгляду справи про притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відтак, можливий факт порушення потерпілим п. 12.3 ПДР не може свідчити про безумовну відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог ПДР, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, що мала місце, а інших доказів, суду надано не було.
Також слід зазначити, що на переконання суду в даному конкретному випадку погодні умови у виді ожеледиці не могли бути причиною ДТП, в тому числі з огляду на пояснення самої ОСОБА_1 , яка мала об`єктивну можливість передбачити наслідки порушення ПДР за таких погодних умов, з огляду на наступне.
Дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами (у тому числі станом поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан), наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Виходячи з аналізу зазначених вимог ПДР, саме на водія покладений обов`язок враховувати дорожню обстановку, у тому числі і стан поверхні проїзної частини, під час обрання інтервалу між транспортними засобами.
Таким чином, наявність снігу та ожеледиці на дорозі є очевидним фактором, який згідно із вимогами ПДР України покладає на водія обов`язок бути максимально уважним та негайно реагувати на таку зміну дорожньої обстановки.
За таких обставин, погодні умови не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР стало причиною ДТП, а не наявність ожеледиці чи то інших опадів.
Поряд з цим, інші доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидорука Р.В. зазначені у судовому засіданні не можуть бути законними підставами для закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563272 від 10.01.2026 року;
- схемою місця ДТП від 10.01.2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 10.01.2026 року;
- висновком експерта №СЕ-19/103-26/1906-ІТ від 18.05.2026 року.
Отже, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, порушення, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, було вчинене 10.01.2026 року, тобто на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що на час розгляду справи строки, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись статтями 38, 124, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька