Справа № 203/1441/19 
Провадження № 1-кп/0203/61/2026 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра
в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019042010000065 від 06.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гудівка Марківського району Луганської області, гр. України, з вищої освітою, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.2 ст.263 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , у травні 2018 році знаходячись с. Кримське Новоайдарського району Луганської області, придбав магазині ніж в чохлі за грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на носіння вказаного ножа без передбаченого законом дозволу. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись у зазначеному місці порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використания вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_4 отриманий ніж в чохлі, поклав в сумку, та став умисно без передбаченого законом дозволу носити його при собі, маючи можливість його застосувати. 
05.03.2019, о 20 год. 15 хв., ОСОБА_4 знаходячись на станції Дніпро, яка розташована за адресою: м. Дніпро, Центральний район, площа Вокзальна, 11, де в залі очікування під час перевірки працівниками поліції на підставі ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж у чохлі, який знаходиться у нього сумці і який він погодився видати. У подальшому під час огляду 05.03.2019, в період часу з 20 год. 29 хв. по 20 год. 45 хв., ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції з належної йому сумки ніж у чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення моделі «Р004», виготовлений промисловим способом під торговою маркою «Columbia», який ОСОБА_4 , носив при собі без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно придбав ножа в с. Кримське Новоайдарського району Луганської області, який поклав до сумки та став носити при собі. Направляючись у відпустку на залізничному вокзалі в м.Дніпрі його зупинили працівники поліції для перевірки документів та запитали щодо заборонених предметів. Він пояснив, що має ножа та видав його працівникам поліції. В скоєному кається. 
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів відносно обвинуваченого та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року), відповідно до якого санкція ч.2 ст.263 КК України в виді штрафу значно збільшена.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення у т равні 2018 року, тобто до набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, до нього повинна застосовуватися санкція ч.2 ст.263 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.ст.118,124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати, в розмірі 1144 гривень 00 копійок, за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не застосовувалась.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта – 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 копійок.
Речовий доказ: ніж, переданий в камеру зберігання Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити. 
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1