Справа № 346/1264/26
Провадження № 2/346/1777/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 червня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області 
у складі: головуючого судді Сольського В. В.
за участю секретаря судових засідань Пігуляк В.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
13 березня 2026 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися троє дітей, одна з яких на даний час неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалося та рішенням суду від 31 січня 2023 року шлюб між ними розірвано. 
Позивачка вказує, що дочка стала дорослішою та потребує більше витрат на утримання, забезпечення необхідним одягом, приладдям для навчання, лікування, дозвілля. Їй самій важко забезпечити доньку всім необхідним для належного рівня росту та розвитку. 
Відповідач не надає належної фінансової підтримки доньці та добровільно сплачувати кошти відмовляється. ОСОБА_2 фізично здоровий, має стабільний дохід, а тому має можливість та зобов`язаний утримувати доньку.
Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. 
Ухвалою від 16 березня 2026 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 
20 квітня 2026 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Зазначив, що зазначену позивачкою суму аліментів, яку вона просить стягувати вважає необґрунтовано завищеною. Вказує, що у звязку із війною його доходи як підприємця значно зменшилися, тому він згідний на стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 2 500 грн. Судові витрати покласти на сторони порівно.
13 травня 2026 року від представника позивача адвоката Лейбюка В.П. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач фактично ухиляється від утримання своєї дитини та сплати аліментів. Причиною зверненнч позивача до суду є потреби неповнолітньої дочки, яка неодноразово зверталася до батька за необхідними коштами для необхідних їй потреб. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, доказів зупинки такої діяльності не надано.Обставини, наведені у відзиві не відповідають дійсності. Батько зобов`язаний утримувати неповнолітню доньку не залежно від своїх доходів на достатньому фінансовому та морально-етичному рівні.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що позивач витрачає значні кошти на доньку, яка є підлітком. Відповідач викрав із дому золоті вироби та на ділить спільно нажите майно у шлюбу.
Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує щодо того, що він як батько повинен забезпечувати доньку, однак заявлена позивачем сума аліментів є завищеною. На даний час, у зв`язку із поганими відносинами з колишньою дружиною, він орендує житло. Окрім цього, він має травми хребта. Працює на ринку 3 рази на тиждень та отримує доходи 5-8 тисяч на місяць. Допомагає дитині чим може. У його власності транпортних засобів немає, для використання в підприємницькій діяльності він використовує чужий автомобіль. Власносго житла немає. Батьківський будинок успадкувала його сестра. Має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2 500 грн щомісяця.
Суд, заслухавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися трьоє дітей, одна з яких неповновнолітня - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням суду від 31 січня 2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10).
Згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерелата суми доходів, дохід відповідача (як платника податків – фізичної особи першої або другої групи) у 2025 році склав 604 250 грн. За поясненнями відповідача ця сума становить загальну виручку від його підприємницької діяльності, а не чистий дохід, та включає витрати на придбання товарів, сплату податків та інші витрати.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїй непованолітній дитині до досягнення нею повноліття, враховуючи, потреби дитини щодо харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя; відповідач є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріального утримання та забезпечення. Суд вважає доцільним стягувати аліменти у розмірі по 4 000 грн щомісячно, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. 
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з положеннями частин другої-п`ятої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На обґрунтування понесених витрат представником позивача долучений договір про надання правової допомоги № 197 від 11 березня 2026р., додаткову угоду №17 до договору про надання правничої допомоги від 03 квітня 2025р., акт надання правничих послуг від 11 березня 2026 року на суму 3 000 грн, який включає послуги по ознайомленню із справою та консультацію на суму 1 000 грн та складання документів (позовної заяви) 2 000 грн та квитанцію від 11.03.2026 р. про оплату ОСОБА_4 за надані правничі послуги в розмірі 3 000 грн
Як вбачається із матеріалів справи позивач, відповідно до положень ст. 134 ЦПК України надав попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, який міститься у позовній заяві. Суд вважає такий розмір витрат спів мірним з з розміром позовних вимог, а тому таким, що підлягає до стягнення з відповідача.
На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, керуючись ст.ст. 141, 247 ч. 2, 264, 265, 268, 280-289, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Стягнення аліментів розпочати з 13 березня 2026 року і проводити до повноліття дитини.
Стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць звернути до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 331,20 грн на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: 	Сольський В. В.