ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р. Cправа № 902/1375/25  

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, розглянувши без виклику сторін матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити", 08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Святошинська, будинок 26, офіс 4/1, ідентифікаційний код юридичної особи 45291725 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн", 21036, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, Хмельницьке шосе, будинок 23А, ідентифікаційний код юридичної особи 33776336
про визнання недійсним правочину

В С Т А Н О В И В: 
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1375/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн" про визначення недійсним правочину, що оформлений договором № 18023 на переробку соняшника на давальницьких умовах від 28.11.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн".
29 квітня 2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/1375/25, яким позов задоволено, визнано недійсним договір № 18023 на переробку соняшнику на давальницьких умовах від 28 листопада 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн", стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" 3028,00 гривень судових витрат зі сплати судового збору.
Повне судове рішення у справі № 902/1375/25 складено 12 травня 2026 року.
13 травня 2026 року до суду від представника позивача надійшла заява №б/н від 13.05.2026 (вх. № 01-30/4861/26 від 13.05.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1375/25.
Ухвалою від 14.05.2026 судом прийнято заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" №б/н від 13.05.2026 (вх. № 01-30/4861/26 від 13.05.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1375/25 до розгляду, розгляд вказаної заяви постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, повідомлено відповідача про наявність у нього права подати письмові пояснення, заперечення щодо поданої заяви.
Ухвалу суду від 14.05.2026 року надіслано учасникам справи; про отримання вказаної ухвали сторонами свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.
14.05.2026 до суду від позивача надійшла заява № 14-05/26 від 14.05.2026 (вх. № 01-30/4905/26 від 14.05.2026) щодо виправлення допущеної позивачем описки у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у частині дати ухвалення рішення. 
18.05.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення № б/н від 18.05.2026 (вх. № 01-30/5075/26 від 18.05.2026).
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Положеннями частини 4 статті 244 ГПК України, визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частинами 1, 2 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Позивачем у позовній заяві зазначено, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 10 000,00 грн., а також заявлено про те, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правову допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
За результатами розгляду справи у судовому засіданні 24.04.2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення у справі № 902/1375/25 та відповідно до статті 219 ГПК України повідомив про відкладення ухвалення та проголошення вступної та резолютивної частин рішення на 29 квітня 2026 року.
29.04.2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/1375/25, яким позов задоволено у повному обсязі, визнано недійсним договір № 18023 на переробку соняшнику на давальницьких умовах від 28 листопада 2023 року, укладений між ТОВ "Помаранчеві Кити" та ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн", стягнуто з ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн" на користь ТОВ "Помаранчеві Кити" 3028,00 гривень судових витрат зі сплати судового збору
На проголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступну та резолютивну частини рішення долучено до матеріалів справи без їх проголошення. 
Повне судове рішення складено 12.05.2026.
Згідно з частиною 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 
При цьому частиною 4 статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини 8 статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та перебіг процесуального строку відповідно до положень статей 116, 240 ГПК України, останнім днем подання відповідних доказів є 18.05.2026.
Представником позивача 13.05.2026 сформовано в підсистемі "Електронний суд" та подано до суду заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу до якої долучено докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, отже зазначена заява подана заявником в межах строків, визначених положеннями статей 129, 240 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Частиною 1, пунктами 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Представником позивача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано до суду разом із заявою від 13.05.2026 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії АР № 1265875 від 06.10.2025, представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" у справі №902/1375/25 здійснював адвокат Євсеєнко Віталій Володимирович.
11 березня 2025 року між адвокатом Євсеєнко Віталієм Володимировичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір).
За умовами пункту 1.1. договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі.
Згідно з пунктом 1.2. договору адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень:
- надає клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі при оскарженні дій та бездіяльності службових та посадових осіб, в також у Міжнародному Комерційному Арбітражному Суді при ТПП України
- представляє інтереси клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстав або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; з правом підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Клієнта державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Клієнта;
- представляє інтереси клієнта при виконавчому провадженні в тому числі з правом пред`являти до виконання виконавчі документи, підписувати та подавати до державної виконавчої служби заяви та клопотання, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 3.1. договору).
Відповідно до пункту 4.1. договору гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту.
За умовами пункту 4.2. договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.
Згідно з пунктами 7.3., 7.4. договору зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди. Усі додатки та доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною.
01 жовтня 2025 року між адвокатом Євсеєнко Віталієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" укладено додаток 1 до договору №11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025 (далі - договір).
За змістом пункту 1 додатку 1 до договору №11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025 сторони погодили, що адвокат надає клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт отримує відповідну правову допомогу та сплачує гонорар адвокату, у порядку, визначеному пунктом 4.2. договору, із наступного розрахунку:
1) найменування та обсяг послуги - складання та подання до Господарського суду Вінницької області, в тому числі, але не виключно, позовної заяви про визнання договору недійсним, а також інших документів правового змісту в міру виникнення необхідності (послуга включає: написання та оформлення необхідного процесуального документу у відповідності до вимог законодавства/відповідного регламенту, положенню тощо, його роздрукування (за необхідністю), добірка судової практики з аналогічних питань, направлення оформленого документу на адресу Господарського суду Вінницької області та сторонам (за необхідності), орієнтовний час, що буде витрачений адвокатом для надання послуги, годин – 10 (десять), гонорар за надані послуги, грн. – 10 000,00 грн.;
2) найменування та обсяг послуги - участь у судових засіданнях незалежно від кількості та часу їх тривалості, гонорар за надані послуги, грн. – 10 000,00 грн.
Загальна сума – 20 000,00 гривень.
13.05.2026 між адвокатом Євсеєнко Віталієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" підписано акт здачі прийняття послуг правничої (професійної) допомоги до договору № 11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025 р. (далі - акт).
Згідно з пунктом 1 акту адвокатом надано, а клієнтом отримано наступні послуги за цим договором:
1) складено та направлено до Господарського суду Вінницької області у справі 902/1375/25, наступні процесуальні документи:
- позовна заява від 06.10.2025;
- заява про розгляд справи у режимі відеоконференції від 04.11.2025;
- заява про уточнення позовних вимог;
- відповідь на відзив від 03.11.2025;
- клопотання про долучення доказів від 25.11.2025;
- заява про розгляд справи у режимі відеоконференції від 29.12.2025;
- клопотання про долучення доказів від 20.01.2026;
- клопотання про долучення доказів від 23.03.2026. 
Час витрачений адвокатом на надання послуг, год – 10 (десять), ціна наданих послуг, грн. – 10 000,00 грн.; 
2) Прийнято участь у шести судових засіданнях. Час витрачений адвокатом на надання послуг, год – 6 (шість), ціна наданих послуг, грн. – 10 000,00 грн.
Загальна сума гонорару адвоката, грн.: 20 000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 акта, підписуючи цей акт сторони підтверджують, що розрахунок за надані правничі послуги здійснено в повному обсязі та сторони не мають жодних претензій одна до одної.
Згідно з вимогами статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у запереченнях щодо заяви позивача про розподіл судових витрат заперечив щодо задоволення вказаної заяви та просив відмовити у її задоволенні з посиланням на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу значно перевищує розмір витрат заявлених у попередньому розрахунку (у позові зазначено 10000,00 гривень, заявлено до стягнення 20000,00 гривень).
На переконання відповідача позивачем пропущено строк на подання доказів понесення витрат на правову допомогу, що зумовлює необхідність залишення заяви без розгляду (рішення у справі №902/1375/25 ухвалено 29.04.2026 відтак строк на подання доказів про понесення витрат на правничу допомогу закінчився на думку відповідача 04.05.2026).
Крім того, відповідач з посиланням на вимоги частини 9 статті 129 ГПК України зауважив, що директор ТОВ «Помаранчеві Кити» Заботіна Ю.В. підписуючи спірний договір діяла всупереч наданих їй загальними зборами та статутом повноважень, відтак на переконання відповідача є встановленим факт наявності протиправної поведінки позивача при укладенні спірного правочину та, як наслідок необхідність покладення судових витрат ТОВ «Помаранчеві Кити» на позивача.
Також, на переконання відповідача розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим; надані докази у справі не відповідають вимогам обґрунтованості та пропорційності, що визначені ГПК України; з документів наданих представником позивача не визначено погодинну ставку та детального обґрунтування затраченого часу на кожну складову послуги. 
Надаючи оцінку поданим позивачем доказам щодо понесених правничих витрат та наведеним відповідачем доводам судом враховано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, зокрема, у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України. 
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Така позиція слідує з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховним Судом у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 викладено висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Євсеєнко В.В. послуг з професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Помаранчеві Кити» у справі № 902/1375/25.
Водночас, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд частково погоджується з доводами відповідача, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем до стягнення з відповідача є завищеним.
Згідно з пунктом 1 акту здачі прийняття послуг правничої (професійної) допомоги до договору № 11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025 адвокатом, зокрема, надано позивачу послугу зі складання та подання до суду заяви про розгляд справи у режимі відеоконференції від 04.11.2025 та заяви про розгляд справи у режимі відеоконференції від 29.12.2025.
Разом з тим, суд зауважує, що спосіб участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференцїї є правом позивача, яким представник позивача скористався для здійсненням представництва інтересів позивача у суді.
Відповідно до пункту 1 акту здачі прийняття послуг правничої (професійної) допомоги до договору № 11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025 адвокатом, зокрема, надано позивачу послугу зі складання та подання до суду заяви про уточнення позовних вимог.
Із матеріалів справи убачається, що 25.11.2025 року представником позивача подано до суду заяву за змістом якої представник позивача зазначив, що у прохальній частині позову було допущено описку у даті оспорюваного договору та просив вважати вірною позовну вимогу у наведеній у заяві редакції.
На переконання суду, вказані витрати понесено позивачем з огляду на допущення представником позивача описки під час складання позовної заяви, а відтак такі витрати не можуть бути покладеними на відповідача. Суд зауважує, що обставини щодо допущення представником позивача описки не залежали від дій та волі відповідача. 
З урахуванням наведеного, покладення на відповідача витрат, пов`язаних зі складанням та поданням до суду представником позивача заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцїї, а також щодо складання та подання до суду заяви про уточнення позовних вимог не відповідає критерію розумності, їх дійсної необхідності, обгрунтованості та є безпідставним.
У свою чергу, витрати за послугами зі складання та направлення до Господарського суду Вінницької області у справі №902/1375/25 позовної заяви від 06.10.2025; відповіді на відзив від 03.11.2025; клопотання про долучення доказів від 25.11.2025; клопотання про долучення доказів від 23.01.2026; клопотання про долучення доказів від 23.03.2026 є такими, що відповідають критерію розумності, обгрунтованості, надані витрати підтверджуються матеріалами справи та відповідають умовам укладеного між сторонами договору.
Також із протоколів судових засідань вбачається надання представником позивача послуг щодо представництва інтересів позивача у судових засіданнях 12.11.2025, 12.12.2025, 13.01.2026, 27.01.2026, 03.03.2026, 24.04.2026.
Враховуючи викладене, вказані витрати на думку суду відповідають критерію їхньої дійсності та необхідності, а отже заявлені правомірно.
Водночас, суд погоджується з доводами відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи.
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, суд констатує, що за своєю категорією (спір про визначення недійсним правочину) ця справа не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується правовою кваліфікацією спірного договору, аналізом доказів, чітко врегульована нормами права і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи з урахуванням незмінності правової позиції сторони впродовж розгляду справи.
Суд звертає увагу, що акт приймання - передачі наданих послуг, підписаний позивачем та адвокатом не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 20 000,00 гривень не відповідають критерію розумності їх розміру та не є співмірними зі складністю справи.
З огляду на викладене, враховуючи критерії реальності, співмірності та розумності витрат на правову допомогу, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення з відповідача з 20 000,00 гривень до 15 000,00 гривень, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача в частині розподілу/стягнення 5 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу cлід відмовити.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (відповідача).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/1375/25 у сумі 15 000,00 гривень.
У задоволенні заяви про стягнення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 гривень, слід відмовити у зв`язку із їх невідповідністю критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), співмірності, розумності та обгрунтованості.
Доводи відповідача щодо перевищення позивачем розміру витрат заявлених у попередньому розрахунку над розміром заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу судом відхиляються.
За змістом частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно частини 6 статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 гривень, водночас за актом прийняття послуг правничої допомоги загальна вартість наданих послуг становить 20 000,00 гривень, з яких сума перевищення становить 10 000,00 гривень, що складає вартість послуг за участь у судових засіданнях.
Суд зауважує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Відповідачем не доведено, що зазначення позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку правничих витрат у сумі 10 000,00 гривень та заявлення до стягнення 20000,00 гривень позбавило відповідача можливості викласти свої заперечення щодо вимог, які він вважає необґрунтованими та довести неспівмірність заявлених до стягнення витрат.
Доводи відповідача про пропуск позивачем строку на подання доказів понесених витрат, судом відхиляються, оскільки з урахуванням дати ухвалення рішення у справі за відсутності сторін та дати складення повного рішення, заяву та докази понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано з дотриманням строку визначеного частиною 8 статті 129 ГПК України.
Щодо твердження відповідача на протиправну поведінку позивача при укладенні спірного правочину, що є підставою для покладення на позивача понесених витрат згідно частини 9 статті 129 ГПК України, суд зауважує, що згідно частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Водночас, під час розгляду справи № 902/1375/25 судом не встановлено обставин зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами. Рішення суду ухвалено за результатами розгляду справи по суті з огляду на предмет та підстави позову.
Інших підстав для застосування положень частини 9 статті 129 ГПК України під час розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу у цій справі судом не встановлено. 
Доводи відповідача, що позивачем не зазначено погодинну ставку та не наведено детального обґрунтування витраченого часу на кожну складову послуги, суд відхиляє, оскільки чинне процесуальне законодавство не вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування правничих витрат, надання доказів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт. Від сторони не вимагається й наведення обгрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії.
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 20.12.2018 у справі № 316/1923/16-а (2-а/31641/17), від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21.
Також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 викладено правовий висновок, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Надання адвокатом послуг зі складання та направлення до Господарського суду Вінницької області у справі №902/1375/25 позовної заяви від 06.10.2025; відповіді на відзив від 03.11.2025; клопотання про долучення доказів від 25.11.2025; клопотання про долучення доказів від 23.01.2026; клопотання про долучення доказів від 23.03.2026 та участь адвоката у судових засіданнях вчинені з метою здійснення захисту прав та представництва інтересів позивача. Надання вказаних послуг підтверджується матеріалами справи та відповідає умовам договору.
За урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/1375/25 у сумі 15 000,00 гривень. 
Положеннями частин 4 статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.04.2026 року у справі № 902/1375/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн" задоволено у повному обсязі, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 гривень покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1375/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн" (21036, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, Хмельницьке шосе, будинок 23А, ідентифікаційний код юридичної особи 33776336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Святошинська, будинок 26, офіс 4/1, ідентифікаційний код юридичної особи 45291725) 15000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
4. У задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчеві Кити" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Енд Ай Еволюшн" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень - відмовити.
5. Згідно з приписами статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник додаткового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 25 травня 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2, 3 - позивачу, відповідачу до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.