Справа № 127/14358/26 
Провадження № 2/127/4097/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовну заяву тим, що 27.03.2019 року між АТ «Мегабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №23-804-170-К про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. За умовами кредитного договору банк відкриває клієнту поточний рахунок, в гривні, на підставі отриманої від клієнта Заяви-Анкети встановленого зразка, видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування картрахунку клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 03.09.2024 року у нього виникла заборгованість в розмірі 81104,10 грн., з якої: заборгованість за кредитом – 49998,96 грн. та заборгованість по сплаті відсотків – 31105,14 грн.
03.09.2024 року на підставі результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до Товариства перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №23-804-170-К. Згодом, 27.12.2024 року ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» на підставі договору № 1/12 відступило право вимоги заборгованостей, у тому числі й щодо ОСОБА_1 - ТОВ «ФК Єврокредит». Таким чином, ТОВ «ФК Єврокредит» відповідно до договору № 1/12 набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №23-804-170-К від 27.03.2019 року, що підтверджується Додатком № 1 «Друкований реєстр боржників». ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» та позивач не здійснювали жодних додаткових нарахувань. З огляду на викладене, ТОВ «ФК Єврокредит» звернулось до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 81104,10 грн., 2662,40 грн. судового збору та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 11200,00 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Справа розглядається (сформована та зберігається) в змішаній формі.
На виконання ухвали суду, представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення тіла та відсотків заборгованості в сумі 81104,10 грн. Проте заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу виходячи із наступного. Розмір понесених судових витрат не відповідає ст. 137 ЦПК України та є завищеним. Фактично правова допомога була надана позивачу лише у написанні позову. При цьому адвокат позивача постійно складає документи в подібних процесах, оскільки договір з ним укладено 01» липня 2025р. та згідно відомостям з сайту «Судова влада України» протягом 2026 року міститься біля 30 записів де зазначений адвокат приймає участь, має розроблені зразки документів які майже повністю копіюються від справи до справи, замінюється лише анкетні дані Відповідача та деякі інші частини тексту в залежності від особливостей конкретної справи. Позовна заява у даній справі є типовою за змістом та структурою, а її підготовка здійснюється на основі заздалегідь розроблених шаблонів процесуальних документів. Зміни стосуються переважно анкетних даних відповідача, розміру заборгованості, дат укладення договору та інших індивідуальних відомостей конкретної справи. Крім того, заявлена послуга з проведення юридичного та фінансового аналізу фактично полягає в опрацюванні стандартного пакета документів, що використовується позивачем у подібних спорах. Такий аналіз не вимагав значних часових витрат, спеціальних досліджень чи виконання складної правової роботи. З урахуванням викладеного, вважаю, що є підстави для зменшення витрат на правову допомогу з 11 200,00 грн. до 2000,00 грн. максимум. Отже, оскільки відповідач визнає предмет позовної заяви, а саме розмір заборгованості, вважаємо, що розмір судового збору, який підлягає стягненню повинен бути зменшений судом до 50 відсотків від сплаченої позивачем суми. У зв`язку із розглядом цієї справи, в суді першої інстанції відповідачем понесено 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, проте загальна сума понесених витрат складає 2 500,00 грн. На підставі викладеного, представник відповідача просив: задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 81 104,10 грн.; зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу до 2000, 00 грн.; вирішити питання про розподіл витрат на судовий збір між сторонами по справі; вирішити питання про розподіл судових витрат відповідача та стягнути їх із позивача.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Представник позивача своїм правом на надання суду відповіді на відзив не скористався. 
Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України.
Судом встановлено, що 27.03.2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №23-804-170-К про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, який є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», а картка, що видається на підставі цього договору є власністю банку. Цей договір разом з Правилами, Тарифами на послуги банку та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договорів.
Згідно з п. 1.1. кредитного договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 , в гривні, на підставі отриманої від клієнта Заяви-Анкети, встановленого зразка, видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування картрахунку клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором. 
Згідно з п. 2.1. кредитного договору, банк надає клієнту у тимчасове користування грошові кошти шляхом сплати з картрахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах ліміту кредитної лінії (кредитування рахунку, далі — кредитна лінія), визначеного цим договором.
За умовами кредитного договору, загальний розмір ліміту кредитної лінії – 50000,00 грн., пільговий період для нарахування процентів по заборгованості -55 днів, процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям у пільговий період (до 55 днів) з дати першого зняття коштів – 0,01% річних, процентна ставка фіксована – 40% річних, процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям зняття готівки в термінальних пристроях – РОР-термінал, банкомат – 38% річних, кінцевий строк погашення заборгованості за кредитною лінією у повному обсязі – 25.03.2022 року.
Клієнт зобов`язується на умовах, визначених договором повністю повернути кредитні кошти (у разі користування ними), сплатити передбачені договором проценти, неустойку, при використанні ліміту кредитної лінії мінімальний обов`язків платіж, та інші платежі, здійснювати погашення несанкціонованого овердрафту (заборгованість перед банком, яка виникла понад залишок коштів на картрахунку і понад ліміт кредитної лінії) (п. 3.1.1. кредитного договору).
АТ «Мегабанк» свої зобов`язання за кредитним договором №23-804-170-К від 27.03.2019 року виконав належним чином, встановивши доступний кредитний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надав відповідачу можливість користуватися цими кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» 03.09.2024 року був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Пунктом 2 Договору №GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Згідно з витягом з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №23-804-170-К від 27.03.2019 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 на суму 81104,10 грн., з якої: 49998,96 грн. – основний борг, 31105,14 грн. – відсотки.
Отже, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 23-804-170-К від 27.03.2019 року, відповідно до якого боржником є відповідач.
27.12.2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК «Єврокредит» було укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступив позивачу належні йому, а позивач набув права вимоги первісного кредитора до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору.
Відповідно до п. 2 вказаного вище договору, права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку №1, який підписується сторонами одночасно з текстом договору.
У п. 4 Договору № 1/12, сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за договором. Розрахунки з договором №1/12 проведені в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями.
Отже, відповідно до умов Договору №1/12 ТОВ «ФК «Єврокредит» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами.
Згідно з витягом з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги за кредитним договором № 23-804-170-К від 27.03.2019 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 на суму 81104,10 грн., з якої: 49998,96 грн. – основний борг, 31105,14 грн. – відсотки. Вказана сума заборгованості була нарахована первісний кредитором – АТ «Мегабанк» станом на 03.09.2024 року, тобто після відступлень прав вимоги нові кредитори не здійснювали жодних донарахувань.
За змістом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, всупереч умовам кредитного договору та приписів законодавства відповідач не виконав свого зобов`язання. 
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання, не погасив тіло кредиту та не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, враховуючи визнання позову відповідачем, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 81104,10 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, щодо решти 50 відсотків судового збору, то за вимогами ч.1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а решту суми стягнути з відповідача.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11200,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
До суду на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, акт прийому-передачі послуг з правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер.
Згідно з п.п. 3.1., 3.4.1., договору про надання правничої допомоги, винагорода – сума гонорару за надання правничої допомоги за цим договором. Обсяг наданих послуг (виконання дiй та заходiв, визначених в п. 1.2. цього договору) по стягненню заборгованостi з боржникiв, перiод їx надання та сума гонорару за надання вказаних послуг, визначається Об`еднанням та зазначаеться в акті приймання-передачi наданих послyг.
Відповідно до акту №12110821 прийому-передачі послуг з правничої допомоги, адвокатом було надано юридичну допомогу на загальну суму в розмірі 11200,00 грн., що складається з: проведення юридичного та фізичного аналізу боржника – 1200,00 грн. та складання, підписання, подання до суду позовної заяви – 10000,00 грн. 
Як зазначено ВС в постанові від 17.01.2022 року № 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
З огляду на викладене, надання представником позивача таких правничих послуг як проведення юридичного та фізичного аналізу боржника, не можуть включатися до витрат на правову допомогу, оскільки вони не підтвердженні належними доказами.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 204, 207, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» загальну суму заборгованості за кредитним договором №23-804-170-К від 27.03.2019 року в розмірі 81104,10 грн. (вісімдесят одна тисяча сто чотири гривні 10 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» витрати на оплату судового збору в розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №8355 від 23.04.2026 року, у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.).
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, оф. 105, код ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений 02.07.2026 року.

Суддя: