ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1808/21	Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І. 	
Провадження № 22-ц/817/48/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
секретар - Гичко К.С. 
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Оринник Н.С., представника ТОВ "Ястрем" - адвоката Винниченка М.П.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем" на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Тхорик І.І. у цивільній справі №595/1808/21 за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради, Тернопільської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем", треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, та з врахуванням заяви про зміну предмета позову просив усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,09 га для ведення особистого підсобного господарства, власником якої він є відповідно до Державного акту на право приватної власності серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року, шляхом:
- скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, комунальної форми власності, розташованої в межах території Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, право на яку зареєстроване за Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області в Державному земельному кадастрі за №7361978;
- скасування державної реєстрації права комунальної власності за Бучацькою міською радою, Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованої в межах території Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, номер запису про право 27361978 від 16 жовтня 2014 року;
- визнання нечинним та скасування рішення Бучацької міської ради № 1043 від 19 травня 2009 року про затвердження ТОВ «Ястрем» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва 12-ти квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та передачу її в оренду;
- припинити речові права - право власності земельної ділянки, кадастровий номер 6121210100:02:004:0210, зареєстроване 16 жовтня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, зареєстроване 15 липня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
В обґрунтування позову посилається на те, що згідно Державного акту на право приватної власності серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року у власності його матері ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебували 2 земельні ділянки: - для обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,10 га; - для ведення особистого підсобного господарства площею 0,22 га.
Вказані земельні ділянки не розділені в залежності від цільового призначення, а фактично розділені дорогою вулиці Миру Бічної таким чином, що в склад площі більшої земельної ділянки увійшли 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 6121210100:02:004:1852 та 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства з кадастровим номером 6121210100:02:004:1853, а меншій, площею 0,09 га для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер не присвоєно. 
26 листопада 2020 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, з кадастровим номером 6121210100:02:004:1852 та житловий будинок, що розміщений на даній земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Після смерті матері позивач успадкував решту належного їй майна, у тому числі вказані земельні ділянки, шляхом подання нотаріусу у визначений законом 6-місячний строк заяви про прийняття спадщини, однак право власності не оформив, так як частина земельної ділянки площею 0,09 га неправомірно включена до складу земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, власником якої є Бучацька міська рада. 
Так, рішенням Бучацької міської ради від 16 лютого 2005 року № 777 із змінами відповідно до рішення Бучацької міської ради від 11 грудня 2007 року № 627 наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного будинку, площею 0,2064 га. 19 травня 2009 року рішенням Бучацької міської ради № 1043 затверджений проект землеустрою ТОВ «Ястрем» щодо відведення земельної ділянки для будівництва 12-ти квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , також вирішено передати в оренду терміном на п`ять років земельну ділянку, площею 0,2064 га ТОВ «Ястрем». 
22 квітня 2010 року Бучацька міська рада (орендодавець) та ТзОВ «Ястрем» (орендар) уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на п`ять років. 
15 липня 2015 року додатковими угодами договір оренди поновлювався. 
Позивач неодноразово звертався до Бучацької міської ради з вимогою усунути допущену помилку при створенні технічної документації земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, однак це не дало очікуваного результату. 
Технічну документацію із землеустрою для ТзОВ «Ястрем» виготовляв ФОП ОСОБА_2 , який на звернення позивача визнав помилку при формуванні проекту, оскільки ним не було враховано існуюче право власності його матері ОСОБА_3 на суміжну земельну ділянку. 
Схематично на місцевості ОСОБА_2 зображено частину земельної ділянки, яка протиправно є власністю Бучацької міської ради та перебуває у користуванні ТзОВ «Ястрем». 
Зазначає, що право власності на спірну земельну ділянку в його матері ОСОБА_3 виникло значно раніше, ніж право власності Бучацької міської ради на суміжну земельну ділянку та право оренди у ТзОВ «Ястрем», що мало враховуватися при виготовленні проекту землеустрою. 
Таким чином, накладення земельної ділянки комунальної власності Бучацької міської ради на належну позивачу земельну ділянку приватної форми власності, порушує його права.
Рішенням Бучацького районного суду від 9 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, комунальної форми власності, площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, розташованої в межах території Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, право на яку за № 7361978 зареєстроване за Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ юридичної особи 04058479 в Державному земельному кадастрі.
Скасовано державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, комунальної форми власності, площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, розташованої в межах території Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, за Бучацькою міською радою, Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ юридичної особи 04058479, номер запису про право 27361978 від 16 жовтня 2014 року.
Визнано нечинним та скасовано рішення Бучацької міської ради № 1043 від 19 травня 2009 року про затвердження ТзОВ «Ястрем» проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва 12-ти квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та передачу її в оренду.
Припинено речові права - право власності земельної ділянки кадастровий номер 6121210100:02:004:0210, зареєстроване 16 жовтня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, зареєстроване 15 липня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
В апеляційній скарзі ТОВ «Ястрем» просить скасувати рішення суду першої інстанції, вважає його незаконним та необгрунтованим.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував наявних розбіжностей у результатах земельно-технічних експертиз. Так, у висновках експертизи №3003/23-26 від 17 грудня 2024 року майже на всі поставлені експерту питання була надана відповідь про те, що надати відповідь на поставлене питання не вдається можливим. Під час допиту експерт пояснила, що неможливо надати відповідь про накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на ділянку позивача площею 0,09 га, так як відсутні відомості про точки каталогу координат.
Цей висновок експертизи спростовує попередній висновок експертизи від 09.12.2022 року, який є неповний і не може братися до уваги.
Допитана у суді експерт ОСОБА_4 , яка надавала висновок від 09.12.2022 року, пояснила, що вона відштовхувалася від таких точок, як огорожа між Москалик та Сасанчин, оскільки між ними немає спору щодо спільної межі, і начебто це було сталим параметром. Однак, такі дії експерта не відповідають нормативним вимогам і роблять висновок експерта незаконним, неналежним та недостовірним доказом.
Експерт не вказала, чому нею зроблено висновок про накладення належної позивачу земельної ділянки саме із земельною ділянкою з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, а не з іншими сусідніми ділянками.
Експертом не було оглянуто земельну ділянку з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 та інші сусідні земельні ділянки.
Шляхом проведення експертиз не вдалося отримати відповідь на питання, чи має місце накладення земельних ділянок.
У справі відсутні належні і достатні докази накладення земельних ділянок з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 та належної позивачу земельної ділянки площею 0,09 га.
Твердження позивача про те, що земельна ділянка площею 0,09 га була надана його матері ще до формування земельної ділянки з кадастровим номером з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, не відповідає дійсності, оскільки технічна документація 12-квартирного будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 датується 22.01.1987 року, тобто до видачі матері позивача Державного акту на земельні ділянки від 10 лютого 1999 року.
Крім цього, ТОВ “Ястрем” вважає, що позивач обрав неефективний спосіб захисту. Оскільки право власності позивача на земельну ділянку площею 0,09 га не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачу слід було заявити позов про зобов”язання відповідачів вчинити дії з коригування відомостей про межі та координати належних їм земельних ділянок, усунення відомостей в Державному земельному кадастрі про накладення на земельну ділянку позивача.
Позивач не може захистити своє право за рахунок порушення прав та інтересів ТОВ “Ястрем”.
У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Оринник Н.С. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що безпідставними є доводи апеляційної скарги про недостовірність висновку судової земельно-технічної експертизи № 31 від 09 грудня 2022 року. Вказаний висновок є належним та допустимим доказом, оскільки експерт у категоричній формі підтвердив факт накладення земельної ділянки комунальної власності площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на земельну ділянку площею 0,09 га, яка перебуває у володінні ОСОБА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 10 лютого 1999 року серії ТР № 263. Площа накладення становить 0,0062 га.
Посилання ТОВ “Ястрем” на висновок повторної експертизи № 3003/23-26 від 17 грудня 2024 року є необґрунтованими, оскільки у цьому висновку експерт не надав відповіді на поставлені питання через ненадання достатньої кількості документів. Сама по собі неможливість іншого експерта надати відповідь на поставлені питання не спростовує достовірності висновку експерта від 09 грудня 2022 року.
Наявні у матеріалах справи докази у сукупності підтверджують факт накладення земельної ділянки Бучацької міської ради на земельну ділянку, яка перебуває у володінні ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції правильно врахував ці обставини при вирішенні спору.
Щодо доводів апеляційної скарги про неефективність обраного способу захисту позивач зазначає, що заявлені ним вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права комунальної власності, припинення речових прав та скасування рішення Бучацької міської ради є належним і ефективним способом захисту, оскільки їх задоволення усуває перешкоди у реєстрації належної позивачу земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та відновлює його право володіння повною площею земельної ділянки.
Протягом тривалого часу ОСОБА_1 намагається захистити своє право, неодноразово звертався до Бучацької міської ради з вимогою усунути допущену помилку при створенні технічної документації щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, однак такі звернення не дали результату.
Крім цього, право власності на земельну ділянку у матері позивача — ОСОБА_3 — виникло раніше, ніж право комунальної власності Бучацької міської ради та право оренди ТОВ «Ястрем» на суміжну земельну ділянку, а тому це право мало бути враховане під час виготовлення проєкту землеустрою.
Доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, за захистом права на яку звернувся позивач, є несформованою, позивач також вважає безпідставними. Посилається на пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого земельні ділянки, право власності чи користування на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Тому державний акт на право приватної власності на землю серії ТР № 263 від 10 лютого 1999 року підтверджує його право на спірну земельну ділянку.
У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області просить розглядати справу без участі їх представника.
ДП “Центр Державного земельного кадастру” подало заяву про слухання справи у відсутності їх представника.
Заслухавши пояснення представника ТОВ “Ястрем” - адвоката Винниченка М.П., який доводи апеляційної скарги підтримав, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Оринник Н.С., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Обставини справи.
Рішенням Бучацької міської ради від 25 грудня 1997 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства.
На підставі технічної документації, виготовленої згідно з договором від 1 лютого 1999 року, та після погодження меж земельної ділянки 15 січня 1999 року, ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року, відповідно до якого їй належала земельна ділянка загальною площею 0,32 га на території Бучацької міської ради.
Як вбачається із змісту державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року, до складу земельної ділянки загальною площею 0,32 га включено дві окремі земельні ділянки — одна площею 0, 23 га та інша площею 0,09 га, та зазначено лінійні проміри кожної із ділянок, зокрема, земельні ділянка площею 0,09 га має такі лінійні виміри: від А до Б — 29,80 м, від Б до В. - 29,00 м, від В до Г — 29, 9 м., від Г до Д — 28,4 м.
Рішенням Бучацької міської ради від 16 лютого 2005 року ТОВ «Ястрем» надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування придбаного дванадцятиквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 . Рішенням від 11 грудня 2007 року площу цієї земельної ділянки змінено з 0,1950 га на 0,2064 га.
Рішенням Бучацької міської ради від 19 травня 2009 року ТОВ «Ястрем» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва дванадцятиквартирного житлового будинку та передано в оренду земельну ділянку площею 0,2064 га.
22 квітня 2010 року між Бучацькою міською радою та ТОВ «Ястрем» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 площею 0,2064 га, розташованої в АДРЕСА_1 . Надалі строк дії договору оренди поновлювався, зокрема додатковими угодами від 15 липня 2015 року та від 4 березня 2020 року, останньою з яких договір продовжено до 5 лютого 2025 року.
У 2017 році ФОП ОСОБА_2 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_3 в натурі. За результатами цієї документації визначено земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,1349 га для ведення особистого селянського господарства.
20 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до комісії з розгляду земельних спорів Бучацької міської ради із заявою, у якій зазначила, що ТОВ «Ястрем» під час забудови суміжної земельної ділянки порушує межі належної їй земельної ділянки, а її фактична площа, за результатами виготовлення технічної документації, зменшилася.
26 листопада 2020 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:1852 для будівництва і обслуговування житлового будинку. Право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно зареєстровано 2 грудня 2020 року.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Раніше, 21 вересня 2009 року, вона склала заповіт, яким усе належне їй майно за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 .
Бучацька міська рада листом від 21 жовтня 2020 року повідомила ОСОБА_3 , що спір щодо земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ «Ястрем», їй рекомендовано вирішувати у судовому порядку. Надалі Бучацька міська рада листом від 5 березня 2021 року також повідомила ОСОБА_1 , що земельна ділянка з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 перебуває в оренді ТОВ «Ястрем», та рекомендувала у разі недосягнення згоди звернутися до суду.
З інформаційної довідки Державного земельного кадастру від 25 червня 2021 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 площею 0,2064 га належить на праві комунальної власності Бучацькій міській раді, а право оренди цієї земельної ділянки зареєстроване за ТОВ «Ястрем». 
Згідно з висновком експерта ТОВ «Судово-експертне бюро України» Бутакової М.А. №31 від 9 грудня 2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі №595/1808/21 встановлено накладення земельної ділянки комунальної власності площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на земельну ділянку площею 0,09 га, яка перебуває у володінні ОСОБА_1 , межі якої визначені відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року. Площа накладення становить 0,0062 га, а лінійні розміри ділянки накладення за рухом годинникової стрілки становлять: 1,63 м; 28,99 м; 2,62 м; 29,05 м.
Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3003/23-26 від 17 грудня 2024 року, станом на 20 серпня 2024 року фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, яка знаходиться у комунальній власності Бучацької міської ради, становить 0,2063 га, конфігурація ділянки наближена до прямокутника. Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,09 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , становить 0,0804 га, конфігурація ділянки наближена до чотирикутника. У зв`язку з невиконанням клопотання експерта в частині надання додаткових матеріалів, експерт не зміг надати відповіді на питання щодо відповідності фактичної площі та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 параметрам, вказаним у кадастровій карті України та правовстановлюючих документах, щодо відповідності фактичної площі та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,09 га параметрам, вказаним у Державному акті про право власності на землю, а також щодо наявності накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,09 га та можливості усунення такого порушення.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується.
За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності наведено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
За змістом статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Відповідно до частини першої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
За змістом статті 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. 
Частиною тринадцятою статті 79-1 ЗК України та частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки.
Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини другої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Встановивши, що земельна ділянка площею 0,09 га для ведення особистого підсобного господарства входила до складу земель, право приватної власності на які було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року, а також те, що частина цієї земельної ділянки накладається на земельну ділянку комунальної власності площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, що підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи №31 від 09 грудня 2022 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність порушення прав ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_3 та власника земельної ділянки, та про необхідність усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки встановлені у справі обставини свідчать про те, що право на земельну ділянку, на захист якої звернувся позивач, виникло раніше, ніж були прийняті рішення Бучацької міської ради щодо формування та передачі в оренду ТОВ «Ястрем» земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, а тому право позивача мало бути враховане при виготовленні проєкту землеустрою та подальшій державній реєстрації земельної ділянки комунальної власності.
Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності чи користування на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Тому відсутність кадастрового номера у земельної ділянки площею 0,09 га сама по собі не свідчить про відсутність у позивача права на її судовий захист і не спростовує порушення його прав у разі накладення на неї іншої, пізніше сформованої земельної ділянки.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок судової земельно-технічної експертизи №31 від 09 грудня 2022 року є неналежним та недостовірним доказом, колегія суддів відхиляє.
Суд першої інстанції належно оцінив висновок експерта №31 від 09 грудня 2022 року разом з іншими доказами у справі та обґрунтовано врахував його при встановленні факту накладення земельних ділянок. 
Зокрема, експертом встановлено накладення земельної ділянки комунальної власності площею 0,2064 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на земельну ділянку площею 0,09 га, яка перебувала у володінні ОСОБА_3 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 10 лютого 1999 року серії ТР №263. Площа накладення становить 0,0062 га.
Посилання ТОВ «Ястрем» на висновок повторної експертизи №3003/23-26 від 17 грудня 2024 року не спростовує правильності висновків суду першої інстанції, оскільки у цьому висновку експерт не встановив відсутності накладення земельних ділянок, а лише зазначив про неможливість надати відповіді на поставлені питання у зв`язку з недостатністю необхідних матеріалів. Такий висновок за своїм змістом не є доказом протилежного і не спростовує висновку експерта №31 від 09 грудня 2022 року, у якому надано категоричну відповідь щодо наявності накладення.
Сам факт того, що інший експерт не зміг надати відповідь на поставлені питання, не свідчить про неправильність попереднього експертного висновку і не нівелює його доказового значення. Відповідачі не надали належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлений експертизою факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 на земельну ділянку ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що технічна документація щодо дванадцятиквартирного будинку по АДРЕСА_1 датується 1987 роком, також не спростовують висновків суду першої інстанції. Наявність документів щодо будівництва чи розміщення багатоквартирного будинку не підтверджує правомірності подальшого формування земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 саме в тих межах, у яких вона накладається на земельну ділянку позивача, правовласності на яку було посвідчене державним актом від 10 лютого 1999 року. Визначальним у цій справі є не дата виготовлення будівельної документації, а факт виникнення, існування та порушення права на земельну ділянку, а також встановлений експертизою факт накладення земельних ділянок.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що експерт ОСОБА_4 , яка надавала висновок від 09.12.2022 року, не вказала, чому нею зроблено висновок про накладення належної позивачу земельної ділянки саме із земельною ділянкою з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, а не з іншими сусідніми ділянками; при проведенні експертизи вона безпідставно відштовхувалася від такого сталого параметру, на її думку, як огорожа між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що не відповідає нормативним вимогам і робить висновок експерта незаконним, неналежним та недостовірним доказом, колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступних мотивів. 
З наявного у матеріалах справи Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 №00034, виданого 19.12.2004 року та Акту визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок від 15.06.2004 року (т.1, а.с.42-43) вбачається, що належна на праві власності ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0, 0749 га з кадастровим номером 6121210100:02:004:0032 межує від Г до А із земельною ділянкою ОСОБА_3 , яка як суміжний землекористувач погодила межі земельних ділянок. Межі земельної ділянки ОСОБА_5 перенесено в натуру (на місцевість). Межові знаки передано на зберігання користувачу ОСОБА_5 .
За таких обставин експерт ОСОБА_4 при проведенні експертизи та наданні висновку від 09.12.2022 року обгрунтовано взяла до уваги сталий та визначений відповідно до вимог чинного законодавства параметр - межу між земельними ділянками, що належать ОСОБА_5 та позивачу.
Отже, враховуючи, що межа між земельними ділянками позивача (яка раніше належала його матері ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 визначена та закріплена в натурі межовими знаками ще у 2004 році, тобто до формування земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,09 га з описом меж закріплено Державним актом на право приватної власності на землю від 10.02.1999 року, тому при формуванні у 2005 році земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 необхідно було врахувати вже сформовані сусідні земельні ділянки, право власності на які оформлено до 2005 року. 
Апеляційним судом було надано можливість сторонам врегулювати мировим шляхом питання щодо зміни конфігурації та площі земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, у зв”язку з чим у судовому засіданні оголошувалась перерва, однак Бучацька міська рада як власник земельної ділянки не виявила бажання вирішити даний спір у позасудовому порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач обрав неефективний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів відхиляє.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права та інтересу, зокрема шляхом припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, а також визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування. За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо такі порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
У постанові від 3 вересня 2025 року у справі №911/906/23 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на подвійний правовий режим земельної ділянки: з одного боку, земельна ділянка є частиною земної поверхні в розумінні статті 79 ЗК України, а з іншого — об`єктом цивільних прав вона стає за умови дотримання вимог статті 79-1 ЗК України. Велика Палата Верховного Суду також виходила з того, що за певних обставин ефективний захист порушеного права на земельну ділянку потребує не лише вирішення питання щодо самої земельної ділянки, а й усунення відповідних реєстраційних перешкод, якщо саме вони унеможливлюють реальне поновлення порушеного права.
У цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані саме на усунення тих перешкод, які за встановленими судом першої інстанції обставинами виникли внаслідок формування та державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210, а також реєстрації речових прав на неї. Встановивши факт накладення цієї земельної ділянки на земельну ділянку площею 0,09 га, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №263 від 10 лютого 1999 року, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що лише формальне визнання порушення без скасування відповідної державної реєстрації та припинення речових прав не забезпечило б реального поновлення права позивача.
Тому вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права комунальної власності, визнання нечинним та скасування рішення Бучацької міської ради №1043 від 19 травня 2009 року, а також припинення речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:0210 відповідають характеру встановленого порушення та спрямовані на його усунення.
За таких обставин обраний позивачем спосіб захисту не може вважатися неефективним, оскільки він спрямований на усунення юридичних перешкод, які перешкоджають реалізації прав ОСОБА_1 на земельну ділянку, та відповідає встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем"— залишити без задоволення.
Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2025 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 8 травня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Костів О.З.

Храпак Н.М.