Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2026	Справа №607/8593/26	

04 червня 2026 року м. Тернопіль 
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
 
- головуючої судді      Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.
- з участю: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа –Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року.
В обґрунтування заяви вказав, що Головним управлінням ПФУ в Тернопільській області йому відмовлено у зарахуванні стажу з 1989 року, оскільки у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року, допущено помилку та по батькові зазначено « ОСОБА_2 ». Вказана помилка виникла під час заповнення трудової книжки на підприємстві. Виправити запис у трудовій книжці не є можливим, оскільки підприємство, яке здійснило такий запис, ліквідовано.
Посилаючись на наведене, просив заяву задовольнити.
24 квітня 2026 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.
Представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву. Вказав, що заявником не надано доказів на підтвердження факту належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року. Крім того, встановлення даного факту необхідне для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії, а тому, встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Посилаючись на наведене, просив залишити заяву без розгляду.
У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Попередньо подав заяви про розгляд справи без його участі.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19 серпня 1976 року, актовий запис №1982.
З паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 02 березня 1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України та зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Згідно довідки від 06 лютого 1998 року, виданої Державною податковою адміністрацією України, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено ОСОБА_1 та присвоєно ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року встановлено, що остання видана на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 . 
Як вбачається із архівної довідки №2/28-673 від 18 травня 2023 року, виданого Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя, « ОСОБА_1 » з 01 вересня 1994 року по 01 липня 1999 рік навчався на курсах по спеціальності «Металорізальні верстати та інструменти» та на підставі рішення ДЕК йому присвоєно кваліфікацію інженера-механіка, видано диплом спеціаліста звичайного зразка НОМЕР_5 від 07 липня 1999 року. Аналогічні відомості зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року за номерами 10, 11.
З трудової книжки кооперативу «Школяр» від 15 жовтня 1989 року встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий в члени кооперативу 10 жовтня 1989 року та 06 лютого 1992 року звільнений з роботи. Аналогічні відомості зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року за номерами 1, 2.
Відповідно до довідки форми ОК-5 сформованої ПФУ, відомості на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що у період з 1999 року по 2000 рік заявник працював у ТОВ «Семгал» та за нього вносилися страхові внески. Аналогічні відомості про роботу у ТОВ «Семгал» зазначено у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року за номерами 12, 13.
Також, з цієї довідки встановлено, що у період з 1999 року по 2000 рік заявник працював у «Вікінг ЛТД», про що також міститься відповідний запису у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року за номерами 14- 17.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт ів, у тому числі, про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті .
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року, де його по батькові зазначено « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_3 ».
Встановлення даного факту необхідне йому для реалізації права на отримання пенсії.
Інших можливостей виправити вказані розбіжності заявник не має. 
Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення даних фактів судом. 
Суд не приймає до уваги доводи заінтересованої особи про те, що встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право як безпідставні та необґрунтовані, оскільки ні із заяви ОСОБА_1 , ні з відзиву Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, що є в матеріалах справи, не вбачається в чому саме полягає такий спір.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід встановити факт належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року.
Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд ,- 
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа –Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 1989 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль; код ЄДРПОУ – 14035769;
Повне судове рішення складено 04 червня 2026 року.

Головуюча суддя         І.М. Черніцька