КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №554/16494/25 
Провадження № 2/552/1646/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Грачової К. С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до Шевченківського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 7163445, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав відповідачу грошові кошти у сумі 2 800 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит, проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на строки/терміни, що встановлені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 
28.03.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення права вимоги №93-МЛ та позивач набув право вимоги до відповідача. 
Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором не виконав. У зв`язку із відсутністю виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку він добровільно не повертає, в розмірі 11 270,00 грн., яка складається з: 2 800,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 190,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків та 280,00 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, які позивач просив стягнути разом з судовими витратами.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.
17.02.2026 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначеного головуючого суддю – Кузіну Ж.В.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
27.03.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що кредитодавець протягом 10 днів з дати відступлення права вимоги не повідомив його, тому він не міг знати про нового кредитора.
21.05.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли доповнення до відзиву по справі в яких зазначив, що позов визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тіло кредиту в розмірі 2 800,00 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Також просив зменшити суму витрат на правову допомогу до 1500 грн. та розподілити судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тексті позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 21.05.2026 надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. 
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 21.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 7163445.
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у розмірі 2 800 грн. 00 коп. на строк передбачений договором, який складає 105 днів.
Відповідно до п.1.5.1 цього ж договору комісія за надання кредиту складає 280 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово.
Згідно п.1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 630 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Згідно п.1.5.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 7 560 грн. 00 коп., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Згідно п.1.6. цього ж договору процентна ставка фіксована.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цим договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
28.03.2023 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 93-МЛ від 28.03.2024 р.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 7163445 від 21.11.2022 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Позивачем на адресу відповідача направлялась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. №22572307/54 від 16.10.2025 року. 
При вирішенні питання про розмір заборгованості судом враховано наступне. 
Договором про споживчий кредит №7163445 від 21.11.2022 встановлено, що при його укладенні сторони передбачили, що сума кредиту складає 2 800 грн., строком на 105 днів, дата повернення 06.03.2023.
Згідно з виписки з особового рахунка за кредитним договором №7163445 від 21.11.2022 сума заборгованості складається з суми заборгованості по тілу кредиту 2 800,00 грн., суми заборгованості по нарахованим відсоткам 8 190,00 грн. та 280 грн заборгованість за комісією.
Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилом статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з приписами статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За правилами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Відповідач заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, не спростував наявну заборгованість, чи взагалі відсутність у нього кредитних зобов`язань перед позивачем, не надав контррозрахунку, обґрунтовані заперечення в частині нарахування заборгованості. 
Проте отримання коштів відповідачем не заперечується.
Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісією за видачу кредиту за кредитним договором підлягають задоволенню.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договором не виконав.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Що стосується заперечень відповідача про не визнання позовних вимог в частині нарахування відсотків, визнання умов п.1.5 Кредитного договору № 7163445 від 21.11.2022 року щодо розміру процентної ставки за користування кредитом несправедливою на підставі статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зменшення розміру процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з відповідача до розумного рівня – нарахованих на суму тіла кредиту за подвійною обліковою ставкою НБУ за відповідний період, то суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідач у ході розгляду справи не звертався з позовними ви вимогами щодо визнання кредитного договору чи його частин недійсними чи несправедливим, а тому у суду відсутні підстави виходити за межі заявлених позовних вимог.
Згідно п.1.5.2, 1.5.3 ,1.6 1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 630.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 7560.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. 
Відсотки нараховані в розмірі 8 90 грн. та заявлені до стягнення , відповідають умовам договору, який є обов`язком для виконання сторонами, а тому підстави для зменшення нарахованих відсотків відсутні. 
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. позивачем надано копія договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, копія акту наданих послуг правової (правничої) допомоги №Д/6625 від 22.10.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, копія детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що їх розмір не відповідає вимогам розумності та пропорційності, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Справа є типовою, позовна заява складена за стандартним шаблоном, який Адвокатське об`єднання «Апологет» використовує у сотнях аналогічних справ, дане об`єднання є системним представником позивача у подібних спорах, що зменшує фактичні трудовитрати на конкретну справу. Такі витрати не відповідають критеріям пропорційності і розумності, а тому просить зменшити до 1 500 грн.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, розмір задоволених позовних вимог, клопотання відповідача та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Частиною 5 статті 268 ЦПК України визначено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,81,141, 259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7163445 від 21.11.2022 року в розмірі 11 270 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 4 422 грн. 40 коп., а всього 15 692 грн. 40 коп. (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). 

Головуючий Ж.В. Кузіна