Справа № 161/12094/26 
Провадження № 2-а/161/180/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого – судді Філюк Т.М.
з участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду і контролю у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду і контролю у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.05.2026 року ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП» було складено Товарно-транспортну накладну №2 від 04.05.2026 року, згідно з умовами якої ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП» здійснило навантаження поданого під завантаження причепу, д.н.з. НОМЕР_1 , піском будівельним на загальну масу 29,3 тон , який мав бути доставлений ТОВ «Дор-Буд-Сервіс». Того ж дня, близько 10 год. 31 хв., ОСОБА_2 , який працював на посаді водія у ТОВ «Дор-Буд-Сервіс», було зупинено співробітниками Відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду і контролю у Волинській області з метою проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт. В ході перевірки співробітниками відповідача було встановлено, що вказане транспортне перевезення виконується із порушенням п. 22.5. Правил дорожнього руху, про що було складено Акт № ОАР 004972 від 04.05.2026 року та, на підставі зазначеного акту, виконуючим обов`язків заступника начальника Управління – начальником відділу Чапалом Артуром Олексійовичем 22.05.2026 року було розглянуто справу та винесено постанову про накладення
адміністративного стягнення №0003711 від 22.05.2026 року, відповідно до якої позивача, як тимчасово виконуючу обов`язки керівника ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді
штрафу на суму 17 000,00 гривень. Вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, так як не містить дати її народження. Крім цього вказує, що постанова містить лише загальну констатацію факту перевищення допустимих вагових параметрів понад 10%, але не
більше 20% включно без наведення конкретних вихідних даних, на підставі
яких зроблено такий висновок. довідки про результати здійснення габаритно вагового контролю №037454 та №037455 від 04.05.2026 складені з порушенням вимог п.18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007 року, не містять відомостей про час їх складення. Крім того вказує, що не є суб`єкт даного правопорушення, так як відповідальною особою вантажовідправника, яка безпосередньо здала вантаж є заступник директора ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП» - Дерлюк Ігор Васильович, оскільки саме він, до обов`язків якого входить, зокрема й забезпечення виконання організації перевезення вантажів, вніс відповідні дані про масу вантажу до товарно-транспортної накладної, а тому в даному випадку він і є уповноваженою посадовою особою вантажовідправника. З наведених підстав позивач просить суд визнати постанову протиправною та скасувати.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
23 червня 2026 року від представника відповідача, Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю на наземному транспорті управління державного нагляду і контролю у Волинській області, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що оскаржувану постанову винесено відповідності до вимог законодавства, із належним встановленням всіх фактичних обставин справи. Вказує, що саме позивач, як керівник ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», є уповноваженою особою відправника, а тому несе відповідальність за внесені відомості до ТТН вантажовідправника, що й стало підставою притягнення її до відповідальності за внесені відомості про габарити вантажу, що не відповідають фактичним даним та які перевищують нормативно встановлені законодавством габаритні параметри.
26 червня 2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечує обтсавини, викладені у відзиві та просить позовні вимоги задовольнити.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.
Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч. 5 ст. 262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що постановою в.о. заступника начальника
Управління – начальником відділу Чапалом А.О. про накладення адміністративного стягнення №0003711 від 22.05.2026 встановлено, що 04.05.2026 на 132 км. а/д М-19 «Доманове - Тереблече», при здійснені перевезень вантажу транспортним засобом DAF FT XF 105.406, днз АС3698C, згідно ТТН №2 від 04.05.2026, а також акту ОАР004972 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, було
виявлено, що вантажовідправником внесені відомості про масу вантажу, що не
відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені
законодавством вагові параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків». На підставі вищенаведеного, ОСОБА_3 , яка є керівником ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши надані відповідачем матеріали, які покладені в основу прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що ним доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.
Так з матеріалів справи слідує, що 04.05.2026 року ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», код ЄДРОУ 42714605, у с. Новоукраїнка Рівненської області була складена товарно-транспортна накладна № 2, згідно якої ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП» здійснило навантаження
поданого під завантаження причепу д.н.з. НОМЕР_1 , піском будівельним на
загальну масу 29,3 т.
04.05.2026 о 10:31 на пересувному габаритно-ваговому комплексі №2055, що
розташований на 132 км а/д М-19 «Доманове – Тереблече» (поблизу с. Копачівка)
уповноваженими працівниками відповідача був здійснений габаритно-ваговий контроль щодо вантажного автомобіля у складі тягача ДАФ, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , та напівпричепа марки Вельтон, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .
За результатами габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного
засобу встановлено перевищення визначених законодавством габаритно- вагових
норм, а саме: перевищення загальної маси склало 19,35 % (47,74 тонн фактичної ваги
при допустимих 40 тонн)
Відомості про масу транспортного засобу зафіксовані приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 20ВА-Д-2-1 WWS-09. В матеріалах справи наявне відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке видано 03.10.2025 року, а також квитанція з результатами вагового контролю 04.05.2026 о 10 год. 31 хв.
Того ж дня, 04.05.2026, працівниками відповідача був складений акт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовані ті ж обставини, що викладені у довідці.
Отже, на переконання суду, відповідач належними та допустимими доказами довів суду факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу у складі тягача ДАФ, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , та напівпричепа марки Вельтон, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . 
Суд зазначає, що диспозицією ч. 2 ст.132-2 КУпАП передбачена відповідальність, за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або  габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
В даному випадку, відповідно до підпункту «б» пункту 22.5 ПДР, фактична маса трьохвісний автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом на дорозі державного значення не може перевищувати 40 тон. Зафіксована вага транспортного засобу становила 47,74 тон, що на 19,35% перевищувала допустиму, а тому дії позивача за ч. 2 ст.132-2 КУпАП кваліфіковані відповідачем вірно.
Суд не приймає до уваги твердження позивача з приводу того, що вона не є суб`єктом даного правопорушення, так як відповідальною особою вантажовідправника, яка безпосередньо здала вантаж є заступник директора ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП» - Дерлюк І.В., виходячи з наступного.
Статтею 279-5 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.
Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП України встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», є Шевчук (Шабат) Оксана Костянтинівна, а згідно товаро-транспортної накладної № 2 від 04.05.2026, вантажовідправником є саме ТОВ «РЕНТЛЕНД ГРУП», що не заперечується позивачем.
Таким чином, уповноважені на те посадові особи відповідача, як того вимагає ч. 1 ст. 279-5 КУпАП, при винесенні спірної постанови, правильно встановили відповідальну особу вантажовідправника на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою є позивач ОСОБА_1 .
Також, суд звертає увагу, що виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
На думку суду, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.
Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.
Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286,295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду і контролю у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Дата складення повного тексту рішення 02 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області       Т.М.Філюк