УХВАЛА

06 травня 2026 року
м. Київ

справа № 755/9990/25

провадження № 61-5617ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» 
(далі - КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу») про поновлення 
на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 
2026 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

У квітні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 18 березня 2026 року (повний текст постанови складено 09 квітня 2026 року).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявниця вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17, у постановах Верховного Суду 
від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14, від 07 серпня 2019 року у справі 
№ 442/61/16, від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17, від 13 травня 
2021 року у справі 377/759/19, від 04 листопада 2020 року у справі № 922/817/18, від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявниця вказує порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, 
а саме, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник, вказує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на вказану підставу, не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк
та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 
до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 755/9990/25
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 червня 2026 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник