Справа № 156/432/26
Провадження № 2/156/398/26
Рядок статзвіту № 69

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
02 червня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Федечко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/432/26 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Білецька Інна Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися,
учасники справи – не з`явилися,
в с т а н о в и в:
І. Короткий виклад обставин справи
22.04.2026 ОСОБА_1 через свого представника звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.
В обґрунтування позовних вимог ствердила, що 06.07.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 11.12.2023 року розірвано. У період шлюбних стосунків у них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вона разом зі дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до судового наказу, що виданий Іваничівським районним судом Волинської області 30.09.2024 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 06.08.2024 року до досягнення старшою дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 сину ОСОБА_3 виповнилось уже 18 років.
У 2025 році ОСОБА_2 вступив на навчання до Закладу вищої освіти «Академія рекреаційних технологій і права», та, на сьогодні, він є студентом II курсу, здобуває освіту на денній формі навчання, платна форма. Згідно з договором про навчання у закладі вищої освіти та надання платної освітньої послуги від 15.08.2025 загальна вартість навчання становить 134000,00 грн, з них: 2025-2026 навчальний рік 32000,00 грн., 2026-2027 навчальний рік 33000,00 грн., 2027-2028 навчальний рік 34000, 00 грн., 2028-2029 навчальний рік 35000, 00 грн.
Усі витрати на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання в закладі вищої освіти, фактично несе вона сама. На період навчання сина ОСОБА_3 , їй необхідні кошти для оплати освітніх послуг, придбання учбового приладдя, підручників, зошитів, учбових посібників, канцтоварів, обслуговування комп`ютерної техніки, зняття ксерокопій, а також для оплати харчування, проживання в орендованій квартирі, проїзду додому і до місця навчання (загалом сукупні витрати на утримання сина можуть сягати близько 15000,00 грн. на місяць).
Відповідач добровільно не бажає брати участь у цих витратах на утримання в потрібному розмірі. Усі спроби врегулювати спір в досудовому порядку виявились марними. У зв`язку із вищенаведеним, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання дитини.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , на період його навчання, в розмірі 1/5 частини всі видів доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання дитини, але не довше ніж досягнення ним двадцяти трьох років.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
ІІ. Позиція учасників процесу
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача ОСОБА_4 про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити. 
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку. 25.05.2026 року подав заяву про визнання позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
19.05.2026 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
В судове засідання 02.06.2026 року сторони не прибули.
У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне.
ІV. Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Іваничівського районного суду Волинської області шлюб розірвано, про що свідчить рішення суду від 11.12.2023 року (а.с. 11).
Сторони у справі є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.04.2008 року) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.05.2014 року) (а.с. 8-9).
Відповідно до копії судового наказу від 30.09.2024 року, Іваничівський районний суд Волинської області наказав стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.08.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак після досягнення старшою дитиною повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття (а.с. 14)
Згідно з копією договору від 15.08.2025 року №СО(ФК)-2025-1д-84, між ЗВО «Академія рекреаційних технологій і права» та ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_1 ) укладено договір про навчання у закладі вищої освіти з 2025 по 2029 рік на платній формі навчання, денна форма. Загальна вартість навчання становить 134000,00 грн., з яких за 2025-2026 навчальний рік 32000,00 грн., за 2026-2027 навчальний рік 33000,00 грн., за 2027-2028 навчальний рік 34000, 00 грн., за 2028-2029 навчальний рік 35000, 00 грн. (а.с. 15).
Позивач сплатила грошові кошти в сумі 32000,00 грн. за навчання ОСОБА_2 в Закладі вищої освіти «Академія рекреаційних технологій і права», про що свідчать копії платіжних інструкцій від 19.10.2025 року та 11.08.2025 року (а.с. 17-18).
Позивач також уклала договір оренди житла від 28.02.2026 року, яким орендувала однокімнатну квартину для ОСОБА_2 , орендна плата 12000,00 грн., термін дії договору з 28.02.2026 по 28.08.2026 року (а.с. 19-22).
Відповідно до довідки ПФА «ВЕСТФАРМ» від 06.04.2026 року за № ВФ000000012, ОСОБА_1 працює у аптеці з 02.03.2015 року. Її дохід з 01.10.2025 по 31.03.2026 складав 39633,28 грн. (а.с. 23).
Згідно з Актом обстеження №4 про встановлення факту проживання громадянина від 16.04.2026 року, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою без реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 24).
Відповідно до виписки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у ЗВО «Академія рекреаційних технологій і права» (а.с. 25). 

V. Застосоване судом законодавство
За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
У відповідності з вимогами ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Про допустимість доказів зазначено у статті 78 ЦПК України, згідно вимог якої, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

VІ. Висновки суду
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. В шлюбі у них народилися діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з позивачем, про що свідчить Акт обстеження проживання. Повнолітній син сторін ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Закладі вищої освіти «Академія рекреаційних технологій і права» на платній формі навчання, денна форма. Загальна вартість навчання становить 134000,00 грн., з яких за 2025-2026 навчальний рік 32000,00 грн., за 2026-2027 навчальний рік 33000,00 грн., за 2027-2028 навчальний рік 34000, 00 грн., за 2028-2029 навчальний рік 35000, 00 грн., позивач здійснює оплату за навчання сина. Крім того, для повнолітнього ОСОБА_2 його мати (позивач) орендує однокімнатну квартиру вартістю, в межах строку оренди, 12000,00 грн. Однак довідка ПФА «Вестфарм» свідчить, що у ОСОБА_1 дохід за 01.10.2025 по 31.03.2026 склав тільки 39 633,28 грн. 
Суд наголошує, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній (платній) формі, у зв`язку з чим не має можливості працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та беручи до уваги, що наявність обов`язку утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи також інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, а також те, що відповідач визнав позов повністю, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 22 квітня 2026 року.

VII. Судові витрати
Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.
Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.
При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави в розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав б стягненню у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої відповідно до Закону України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін.
На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 22 квітня 2026 року.
Допустити негайне виконання цього рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Представник позивача ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .
Повний текст судового рішення складено та підписано 02 червня 2026 року.

Суддя М. О. Федечко