Справа № 487/3908/26 
Провадження № 2-о/487/123/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи Миколаївська міська рада, Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
В С Т А Н О В И В:
22.05.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою заінтересовані особи Миколаївська міська рада, Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
В обґрунтування доводів заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2000 року. Заявник проживав із матір`ю із 2017 року, оскільки вона була людиною похилого віку та часто хворіла. 10 жовтня 2025 року заявник звернувся до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак державним нотаріусом постановою від 10.10.2025 року у вчиненні зазначеної нотаріальної дії йому було відмовлено у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини, оскільки не надано документ, який підтверджує реєстрацію місця проживання померлого разом зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини. Оскільки зареєстроване місце проживання заявника на момент відкриття спадщини відрізнялося від реєстрації місця проживання спадкодавця, державний нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину на зазначених вище підставах. Вказує, що вважав, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки спільно проживав із нею. Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою. 
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 27 травня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, витребувано з Третьої Миколаївська державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
24.06.2026 року із Третьої Миколаївська державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшли витребувані судом документи, а саме копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заявник до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.
Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради, а рішення по справі прийняти за наявними матеріалами. 
Суд дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу № 2-14 від 08.12.2000 року. 
10 жовтня 2025 року заявник звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 10.10.2025 року заявнику у вчиненні зазначеної нотаріальної дії було відмовлено у зв`язку із тим, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини заявник не подала заяву про прийняття спадщини та не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, що свідчило б про прийняття спадщини. 
Згідно акту про фактичне проживання особи від 14.04.2026 року скріпленого підписами мешканців будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , 1965 р.н., проживав із матір`ю ОСОБА_2 , 1939 р.н. 
Крім того, факт проживання заявника із спадкодавцем підтверджується письмовими заявами сусідки ОСОБА_3 та колишньої дружини заявника ОСОБА_4 , які у своїх заявах підтвердили, що заявник більше шести років проживав із матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 . 
Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини проживання заявника та померлої ОСОБА_2 на основі постійного проживання з 2017 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту обґрунтованими.
Аналізуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі ОСОБА_2 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 293, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1  - задовольнити.
Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 , з 2017 року і по час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_4 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24.06.2026 року.

Суддя: В.О. Гаврасієнко