Справа №351/461/26 
Номер провадження №2/351/809/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді   Мартинюка В.І.,
за участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій учасників справи.
31 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем проживали однією сім`єю з 2006 року по 2024 рік. З 2024 року відповідач фактично припинив сімейні відносини та не проживає разом із сім`єю. Відповідач підтримує близькі стосунки з громадянкою с. Потічок ОСОБА_3 , що призвело до розпаду сім`ї. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей (двійнят) - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти зареєстровані та проживають разом зі позивачкою в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З часу припинення спільного проживання позивачка виховує, утримує та матеріально забезпечує дітей самостійно, відповідач ніякої матеріальної допомоги на дітей не надавав і не надає. Загальне підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг, підвищення цін на продукти харчування, на одяг для дітей, на засоби особистої гігієни та на всі інші речі/предмети, які використовуються дітьми/для дітей в побуті на даний час позбавляє позивачку реальної можливості в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним самостійно. Двоє дітей являються студентами другого курсу коледжу, а саме: ОСОБА_5 - студентка Коломийського педагогічного фахового коледжу, ОСОБА_4 - студент ВСП Снятинського фахового коледжу ЗВО «Подільський державний університет», чим витрати на їхнє утримання суттєво збільшуються, а саме: оренда квартири на проживання та комунальні послуги, виступи, поїздки, харчування та інше. Разом з тим, відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку. По роду занять батько дітей є майстром -будівельником, займається євроремонтами, фасадами та різного виду монтажними роботами. Тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 5 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31 березня 2026 і до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с. 29).
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулося 04 травня 2026 року, зазначив, що позов визнає частково та згідний платити аліменти у розмірі 2 000,00 – 3 000,00 грн щомісячно, оскільки він являється особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, не має сталого заробітку, офіційно непрацевлаштований.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 02.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
06 квітня 2026 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивачка просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила.
09 травня 2026 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 8. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 9. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).
Із копій витягів з реєстру територіальної громади від 20.09.2022 № 2022/000614295, 17.10.2023 № 2023/008420806 та від 17.10.2023 № 2023/008421476 ОСОБА_1 та діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані на однією адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 9,12,13).
Довідкою Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради від 27.03.2026 № 830 встановлено, що ОСОБА_5 навчається в Коломийському педагогічному фаховому коледжі на 2 Б курсі спеціальності початкова освіта (а.с. 23).
ОСОБА_4 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Снятинський фаховий коледж закладу вищої освіти «Подільський державний університет» на ІІ курсі денної форми навчання, спеціальності 208 «Агроінженерія» на державній формі навчання, що підтверджується довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Снятинський фаховий коледж закладу вищої освіти «Подільський державний університет» від 30.03.2026 № 21 (а.с. 24).
Копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого ГУ ПФУ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання (а.с. 31).
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо стягнення аліментів.

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачкою у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що разом із нею проживають та на її утриманні перебувають спільні із відповідачем діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка несе витрати по їх утриманню, навчанню, створює гармонійні умови для проживання.
Однак, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, позивачка не обґрунтовує вказаний розмір та не надає доказів, які б підтверджували що саме така сума (з урахуванням рівності батьків в утриманні дітей) необхідна для її належного утримання, як і доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. 
Натомість відповідач подав до суду копію посвідчення, згідно з яким він є особою з інвалідністю. Доказів про дохід відповідача матеріали справи не містять. 
Проте суд звертає увагу на те, що той факт, що відповідач має групу інвалідності не знімає з нього обов`язку передбаченого законом щодо необхідності утримання власних дітей, оскільки відсутність у батька можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є належною обставиною, щоб враховувати її при визначенні розмірів аліментів, а тим більше ця обставина не звільняє батька від обов`язку по утриманню дитини. 
Отже, враховуючи викладене, обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі здоров`я платника аліментів, зважаючи на недоведеність факту отримання відповідачем стабільного доходу, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, а позов задовольнити частково.
Суд вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними, необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є об`єктивними з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дітей.
При цьому суд звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій, а також заявляти вимогу про участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів розпочати з 31 березня 2026 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
З огляду на викладене, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1 331, 20 коп.
На підставі наведеного, відповідно до ст.  110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 247, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 31 березня 2026 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 08.05.2026.

Суддя         Василь МАРТИНЮК