ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5407/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: судді-доповідача Кальника В.В.,
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року в адміністративній справі №280/5407/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, - 

ВСТАНОВИВ: 

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №280/5407/19 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку та виплати пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення та зменшення розміру пенсії з надбавками позивачу за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум.
21.09.2020 рішення суду набрало законної сили.
14.12.2020 у справі видано виконавчі листи.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Відзив на апеляційну скаргу до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надходив. 
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду від 10.12.2019 у справі №280/5407/19 було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області в повному обсязі, а подальше застосування відповідачем обмеження пенсії позивача на рівні 70 % грошового забезпечення відбулося в межах нових правовідносин, зокрема під час виконання наступних рішень суду у справах №280/8463/24 та №280/1618/25, що виключає підстави для застосування заходів судового контролю у цій справі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.
Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року у справі № 200/3958/19-а зазначив: Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Колегія суддів встановила, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №280/5407/19 було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у повному обсязі. Зокрема, позивачу проведено перерахунок та виплату пенсії виходячи з 80 % грошового забезпечення та з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Разом з тим, у подальшому виникли нові правові підстави та умови обчислення пенсії ОСОБА_1 на виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №280/8463/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зокрема, зобов`язано здійснити новий перерахунок пенсії позивача з 01.02.2020 на підставі оновленої довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.03.2023 №3/227.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №280/1618/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зокрема, зобов`язано повторно перерахувати пенсію позивача з 01.02.2023 на підставі нової довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.12.2024 №3/2895 з урахуванням усіх складових, додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що незгода заявника із розрахунками пенсії, проведеними Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за період, починаючи з 01.02.2020 року, пов`язана з виконанням нових судових рішень у справах №280/8463/24 та №280/1618/25, під час ухвалення яких, мова йшла про перерахунок пенсії на підставі нових довідок про розмір грошового забезпечення.
Тобто фактично позивач не погоджується з виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №280/8463/24, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.02.2020 перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки від 10.03.2023 №3/227, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.
Отже, у даному випадку наявні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору, що виключає можливість застосування спеціальних правових норм статті 382 КАС України щодо судового контролю за виконанням рішення суду у справі №280/5407/19.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для застосування заходів судового контролю, передбачених статтею 382 КАС України, відсутні, оскільки відповідач виконав судове рішення у даній справі, а з 01.02.2020 виникли нові правовідносини зумовлені наявністю нових підстав для перерахунку пенсії.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року в адміністративній справі №280/5407/19 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов