Справа № 420/40105/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №156050029308 від 03.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, зарахувати до страхового стажу періоди роботи та навчання за періоди з 01.09.1982 по 01.01.1998 відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 та вирішити питання про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати досягнення 60 років, а саме з 02.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.08.2025 року, після досягнення 60-річного віку та маючи необхідний страховий стаж, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, з заявою про призначення пенсії.
До вказаної заяви було додано наступні копії документів: Копія паспорту, Копія РНОКПП, Копія Свідоцтва про народження, Копія трудової книжки, Копія диплому навчання на стаціонарі, Копія Свідоцтва про шлюб та зміну прізвища, Копія народження дитини, Копія Наказу про звільнення з останнього місця роботи, Витяг з ЄРС для ФОП, Копія архівної Довідки ОМУ про шкідливі умови праці №01-18/480, Копія архівної Довідки ЧПТФ Антошка №19, Копія банківської довідки про відкриття рахунку.
Функціонал вебпорталу, не дозволяє подати заяву без долучення таких додатків.
Разом з тим, ГУПФ, проігнорувавши додані документи на підтвердження страхового стажу та без застосування принципу екстериторіальності, в особі відповідача, прийняло рішення №156050029308 від 03.09.2025 року, яким було відмовлено у призначенні пенсії, зазначивши, що страховий стаж особи становить 17 років 02 місяці 26 днів.
При цьому, пенсійний орган зазначив, що він керувався виключно даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.1998 по 19.08.2022.
Більш того, позивачем двічі подавалася скарга на вказане рішення ГУПФ в адміністративному порядку та повторно надавалися копії усіх документів, як в електронному так і у паперовому вигляді.
Проте, під час процедури адміністративного оскарження, пенсійним органом не було виправлено своєї помилки та залишено без змін рішення про відмову у призначенні пенсії.
Так, внаслідок неправомірних дій ГУПФ до страхового стажу не було включено періоди навчання та роботи з 01.09.1982 по 01.01.1998.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 08.12.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
19.12.2025 року за вхід.№ЕС/134210/25 надійшов відзив на позов, в якому наголошено на тому, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік Позивачки - 60 років. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону становить 32 роки.
При цьому, до заяви про призначення пенсії жодних документів про стаж Позивачкою не надано. Страховий стаж розраховано згідно даних, що містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №156050029308 від 03.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що відсутній необхідний страховий стаж - 32 роки.
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1, подання документів для призначення пенсії покладено на особу, що звертається за її призначенням.
Позивачка вводить в оману суд та стверджує, що документи про стаж були додані до електронної заяви про призначення пенсії при тому, що жодних документів про стаж до заяви додано не було (як доказ зазначеного надаємо заяву ОСОБА_1 , надану через вебпортал електронних послуг). Крім того, доказів надання документів про стаж до заяви Позивачкою до суду також не надано.
Обов`язок в наданні достатнього пакету документів законодавець покладає виключно на позивача, а Головне управління не наділено повноваженнями у підтвердженні страхового стажу, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області від 08.03.1998 року.
26.08.2025 року, після досягнення 60-річного віку, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, з заявою про призначення пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №156050029308 від 03.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що відсутній необхідний страховий стаж - 32 роки.
Рішенням встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 17 років 02 місяці 26 днів.
У рішенні зазначено, що жодних документів про стаж не надано.
Страховий стаж розраховано згідно даних, що містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV від 09.07.2003, пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;
55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;
56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;
56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;
57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;
57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;
58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;
59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;
59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;
60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
При цьому, згідно з абзацом 8 частини 3 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Судом встановлено, що станом на момент звернення за призначенням пенсії, ОСОБА_1 досягла 60 років, що є достатнім пенсійним віком, відповідно до вищенаведених положень статті 26 Закону №1058-IV.
Зарахований відповідачем страховий стаж позивача склав 17 років 02 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (необхідний страховий стаж - 32 роки).
Відповідач вказує, що ним страховий стаж розраховано згідно даних, що містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому, жодних документів про стаж роботи позивачем не надано.
Слід вказати, що суд розглядає дану справу за позовною заявою в межах позовних вимог, а саме в межах розгляду цієї справи суд перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №156050029308 від 03.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в межах наведених в ньому доводів та встановлених обставин, а також вирішує вимоги щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням трудового стажу з 01.09.1982 по 01.01.1998 року.
Як встановлено судом, 26.08.2025 року, після досягнення 60-річного віку, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, з заявою про призначення пенсії.
Згідно із частиною 1 статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженому постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами), (далі - Порядок №22-1), встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Пунктом 4.2 Порядку №22-1, подання документів для призначення пенсії покладено на особу, що звертається за її призначенням.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами та доповненнями) передбачено зокрема, що заява на призначення пенсії подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатності для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), подається заявником особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, а також у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією російської федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця, можуть надсилатись поштою.
На офіційному сайті Пенсійного фонду України міститься роз`яснення щодо подання заяви про призначення пенсії через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (https://portal.pfu.gov.ua/sidebar/Templates/InfoAppointment): користувачу, що зареєструвався на Порталі ПФУ за допомогою КЕП, надається можливість сформувати та подати заяву на призначення пенсії, а саме:
- Крок 1 - заповнити атрибути заяви на призначення пенсії (персональні дані; адресні дані; дані документів, що посвідчують особу; контактні дані тощо);
- Крок 2 - відповісти на питання анкети-опитування для визначення документів, скан-копії яких необхідно надати;
- Крок 3 - прикріпити скан-копії документів, наявних у користувача.
В результаті користувач отримує екранну форму з повною заявою на призначення пенсії, заповненою за результатами кроків 1-3, в якій надається можливість:
- подальшого редагування заяви;
- формування друкованого образу заяви та анкети-опитування;
- підпису заяви КЕП та її відправки до ПФУ.
За результатами опрацювання заяви спеціалістами ПФУ користувач на вебпорталі отримує інформацію щодо стану обробки заяви та рішення щодо призначення пенсії.
Як стверджує позивач, до заяви нею було додано наступні копії документів: Копія паспорту, Копія РНОКПП, Копія Свідоцтва про народження, Копія трудової книжки, Копія диплому навчання на стаціонарі, Копія Свідоцтва про шлюб та зміну прізвища, Копія народження дитини, Копія Наказу про звільнення з останнього місця роботи, Витяг з ЄРС для ФОП, Копія архівної Довідки ОМУ про шкідливі умови праці №01-18/480, Копія архівної Довідки ЧПТФ Антошка № 19, Копія банківської довідки про відкриття рахунку.
Проте, позивачем не надано відомостей з особистого кабінету на сайті ПФУ щодо прикріплених скан-копій документів.
Водночас, як вбачається з інформаційної системи ІКІС ПФУ «Звернення», 26.08.2025 зареєстровано електронне звернення №1343 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .
У розділі «Обов`язкові документи» відображено надання таких документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт або ID-картка або посвідка.
У розділі «Інші документи» відображено надання таких документів: анкета опитування; витяг з реєстру страхувальників.
У розділі «Файли» відображено наявність таких документів: анкета опитування; витяг з реєстру страхувальників; відмова в призначенні/перерахунку; відмова в призначенні/перерахунку; відмова в призначенні/перерахунку; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт або ID-картка або посвідка.
У розділі «Додаткова інформація» графи «додатковий запит на отримання ПП» та «опис зауважень щодо отриманих документів» не заповнені.
Разом з цим, суд враховує, що відповідно до абзацу четвертого пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №33-1 від 25.11.2021, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Як свідчать матеріали справи, відповідач письмово не повідомляв заявника про те, які документи необхідно подати додатково шляхом надсилання повідомлення через електронний кабінет користувача вебпорталу.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Враховуючи зазначене суд вказує, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян.
Суд також зауважує, що Конституція України містить кілька статей, які прямо або опосередковано тлумачать поняття гідності людини та її важливість для українського суспільства. Зокрема, стаття 3 Основного Закону передбачає, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказані положення, на думку Суду чітко проголошують, що гідність людини є фундаментальною цінністю, захист якої є одним з основних завдань держави. Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах Зазначене підкреслює рівність усіх людей у їхній гідності, незалежно від будь-яких інших ознак. Крім того статтею 28 Основного Закону прямо заборонено будь-які дії, які можуть принизити людську гідність і встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №156050029308 від 03.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.
Адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Питання про наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку визначеного за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області, і, за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.
Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.
Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.
За таких обставин, вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком суд залишає без задоволення.
Водночас, з метою ефективного поновлення прав позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2025 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надіславши позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів через електронний кабінет користувача вебпорталу.
Обраний у справі судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення порушеного права позивача з урахуванням обставин цієї справи.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1211,20 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №1.426396369.1 від 01.12.2025 року.
Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №156050029308 від 03.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385).
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ЄДРПОУ 20987385, електронна пошта: upr@od.pfu.gov.ua)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА