ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 квітня 2026 року	Справа №160/2786/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за формою «С» №023590903 від 14.01.2026 року.
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за формою «ПС» №023610903 від 14.01.2026 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 15.12.2025 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ТОВ «М-ПОІНТ» (ЄДРПОУ 44441153) за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, 26 з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За результатами фактичної перевірки було складено акт №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025.
На підставі акту перевірки №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025 року, 14.01.2026 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення за формою «С» №023590903 на суму 43 235 грн. та «ПС» №023610903 на суму 2040 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «С» від 14.01.2026 року №023590903 та №023610903, оскільки фактична перевірка проводилася без присутності уповноваженої особи позивача; акт перевірки у присутності уповноваженої особи позивача не складався та не був наданий; інформація, на підставі якої проведено перевірку та винесено ППР, не містить доказів конкретних порушень, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 року для розгляду адміністративної справи №160/2786/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
11.02.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
12.02.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
26.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
У наказі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області "Про проведення фактичної перевірки ТОВ «М-ПОІНТ» від 15.12.2025 №7464-п метою фактичної перевірки було дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, на підставі підпункту 19 1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (підстава проведення фактичної перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) ПК України, Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
У ході проведення фактичної перевірки за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 26, де провадить господарську діяльність ТОВ «М- ПОІНТ», встановлено порушення:
- статті 67 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами цінами за вищими від встановлених цін на такі тютюнові вироби, а саме реалізовано вироби (сигарети - код УКТЗЕД 2402209020), «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., сигарети «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., вартість яких становить 320,00 грн.;
- частини 1 статті 23 Закону №3817-ІХ, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, саме в період з 12.11.2025року по 16.11.2025 року здійснено продаж тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії;
- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За результатами фактичної перевірки було складено акт №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025.
Представник ТОВ «М-ПОІНТ» відмовився від підписання акта фактичної перевірки №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025 року.
Відтак, працівниками контролюючого органу складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки.
Акт фактичної перевірки було направлено ТОВ «М-ПОІНТ» через Електронний кабінет відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України 25.12.2025 року.
На підставі акту перевірки №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025 року, 14.01.2026 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення - рішення №023590903 від 14.01.2026 на суму 43 235 грн. та №023610903 від 14.01.2026 на суму 2040 грн. за порушення ст. ст. 23, 67 Закону №3817-ІХ та п. 85.2 ст. 85 ПК України.
Представник відповідача вважає, що податкові повідомлення - рішення №023590903 та №023610903 від 14.01.2026 року складені на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «М-ПОІНТ» від 15.12.2025 №7464-п з метою дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, на підставі підпункту 19 1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (підстава проведення фактичної перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) ПК України, Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області, наказано:
Провести фактичну перевірку ТОВ «М-ПОІНТ» за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 26, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками).
Період діяльності, який буде перевірятися: з 01.01.2025 по дату закінчення перевірки.
Перевірку розпочати з 15.12.2025, тривалість не більше 10 діб.
Оформлення на проведення фактичної перевірки ТОВ «М-ПОІНТ» (ЄДРПОУ 4441153) з додержанням вимог п. 81.1. ст.81 Податкового кодексу.
У ході проведення фактичної перевірки за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 26, де провадить господарську діяльність ТОВ «М-ПОІНТ» встановлено порушення:
- статті 67 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами цінами за вищими від встановлених цін на такі тютюнові вироби, а саме реалізовано вироби (сигарети - код УКТЗЕД 2402209020), «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., сигарети «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., вартість яких становить 320,00 грн. (із зазначеною виробником максимальною роздрібною ціню 142,86 грн.);
- частини 1 статті 23 Закону №3817-ІХ, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, саме в період з 12.11.2025 року по 16.11.2025 року здійснено продаж тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії (дата початку дії ліцензії - 17.11.2025);
- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За результатами фактичної перевірки було складено акт №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025.
Представник ТОВ «М-ПОІНТ» відмовився від підписання акта фактичної перевірки №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025 року, у зв`язку з чим працівниками контролюючого органу складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки.
Акт фактичної перевірки було направлено ТОВ «М-ПОІНТ» через Електронний кабінет відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України 25.12.2025 року.
На підставі акту перевірки №5381/04-36-09-03/44441153 від 25.12.2025 року, 14.01.2026 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення - рішення №023590903 від 14.01.2026 на суму 43 235 грн. та №023610903 від 14.01.2026 на суму 2040 грн. за порушення ст. ст. 23, 67 Закону №3817-ІХ та п. 85.2 ст. 85 ПК України.
Товариство з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.01.2026 року №023590903 та №023610903, оскільки фактична перевірка проводилася без присутності уповноваженої особи позивача; акт перевірки у присутності уповноваженої особи позивача не складався та не був наданий; інформація, на підставі якої проведено перевірку та винесено ППР, не містить доказів конкретних порушень, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктами 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
На підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
За обставин справи підставою перевірки позивача зазначено, зокрема, здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів.
Як свідчать матеріали справи, в ході проведення фактичної перевірки за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 26, де провадить господарську діяльність ТОВ «М-ПОІНТ», встановлено порушення:
- статті 67 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами цінами за вищими від встановлених цін на такі тютюнові вироби, а саме реалізовано вироби (сигарети - код УКТЗЕД 2402209020), «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., сигарети «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., вартість яких становить 320,00 грн. (із зазначеною виробником максимальною роздрібною ціню 142,86 грн.);
- частини 1 статті 23 Закону №3817-ІХ, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, саме в період з 12.11.2025 року по 16.11.2025 року здійснено продаж тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії (дата початку дії ліцензії - 17.11.2025);
- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За результатами фактичної перевірки було складено акт №5381/04-36- 09-03/44441153 від 25.12.2025.
Щодо реалізації тютюнових виробів за ціною вищою від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби встановлені виробниками або імпортерами, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 ПК України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.
Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються для тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів
Згідно з пунктом 221.3 статті 221 ПК України за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.
На підставі підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до п.п.213.1.9 п.213.1 ст. 213 цього Кодексу, ставка податку встановлена на рівні 5 відсотків.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захист) здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначені Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР).
Також, з 27.07.2024 набрав чинності Закон України від 18.06.2024 № 3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі Закон № 3817).
Відповідно до частини І Розділу XII Прикінцевих положень Закону № 3817 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім встановлених нормою виключень.
Оскільки перевірка проведена та податкові повідомлення-рішення прийняті після набрання чинності Закону №3817, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону № 3817.
На підставі статті 67 Закону №3817 встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби, тютюн, промислові замінники тютюну та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, на ємність або упаковку з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, поряд з датою виробництва.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку, сувенірну коробку тютюнових виробів, ємність або упаковку рідини, що використовується в електронних сигаретах, наноситься у визначений виробником спосіб та у визначеному ним місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Дата виробництва наноситься у визначений виробником спосіб та у визначеному ним місці у форматі ДД.ММ.РР.
Нанесення максимальної роздрібної ціни і дати виробництва на упаковку тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну або ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, призначених для вивезення за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на вивезення за межі митної території України.
За наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках, сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за ціною не вище ціни, що зазначена на відповідній пачці, коробці, сувенірній коробці, збільшеної на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами (продукцією).
Відповідно до частини 1 статті 73 Закону №3817 за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом.
Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення.
Згідно з пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону №3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах, а саме: за оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №023590903 від 14.01.2026 року на суму 43 235 грн. за порушення позивачем п. 1 ст. 67 Закону № 3817, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами цінами за вищими від встановлених цін на такі тютюнові вироби, а саме реалізовано вироби (сигарети - код УКТЗЕД 2402209020), «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., сигарети «Sobranie Black» 1 пачка по ціні 160,00 грн., вартість яких становить 320,00 грн. (із зазначеною виробником максимальною роздрібною ціню 142,86 грн.).
Доказами вчинення позивачем порушень є акт перевірки, фіскальний чек, який самостійно переданий та наявний в базі даних податкового органу.
Крім того, працівниками контролюючого органу було складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки ТОВ «М-ПОІНТ».
Також судом вбачається, що ТОВ «М-ПОІНТ» за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 26 дійсно здійснювало продаж тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, а саме: в період з 12.11.2025 року по 16.11.2025 року здійснено продаж тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії.
Дата початку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, яка наявна у ТОВ «М-ПОІНТ» - 17.11.2025.
Щодо податкового повідомлення-рішення №023610903 від на суму 2040,00 грн.
Підпунктами 20.1.2 та 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що для здійснення функцій, визначених законом, контролюючим органам надано право отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом, а також довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків.
Згідно з п.44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 392 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Відповідно до абзацу 1 пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду в постанові від 17.10.2024 року в справі №160/9989/22, висловлено наступне:
"Суд зауважує, що в акті перевірки зафіксовано не надання платником податків на запит податкового органу запитуваних документів.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності.
Позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05 травня 2020 року (справа №826/678/16), від 16 квітня 2020 року (справа №826/7760/15), а також у постановах від 06 серпня 2019 року (справа №160/8441/18), від 29 травня 2020 року (справа №826/27811/15), від 13 листопада 2020 року (справа №813/6362/13-а), від 28 жовтня 2021 року (справа №802/880/18-а), від 06 вересня 2022 року (справа №640/772/21), від 14 грудня 2022 року (справа № 640/637/19), від 07 лютого 2023року (справа №640/9880/19)".
Однак, всупереч пункту 85.2 статті 85 ПК України посадовим (службовим) особам контролюючого органу не надано у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Суд враховує, що в ході проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу було вручено письмову вимогу перевіряючих від 15.12.2025, яку отримано особою, яка фактично проводить розрахункові операції - ОСОБА_1 (продавець), про що свідчить її підпис.
А отже, доводи позивача, що жодних запитів про надання документів до суб`єкта господарювання ТОВ «М-ПОІНТ» не надходило, є помилковими.
Суд враховує, що акт фактичної перевірки було направлено ТОВ «М-ПОІНТ» через Електронний кабінет відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України 25.12.2025 року.
Таким чином, акт перевірки в сукупності з іншими доказами підтверджує вчинення позивачем порушення вимог ст. ст. 23, 67 Закону №3817 та п. 85.2 ст. 85 ПК України, а отже суд приходить до висновку про правомірність винесених Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень №023590903 від 14.01.2026 на суму 43 235 грн. та №023610903 від 14.01.2026 на суму 2040 грн.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3328,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №5126 від 05.02.2026 року.
З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник