П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7795/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
05 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:
- визнати протиправним рішення від 04.12.2024 №968060150270 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з моменту звернення;
- зобов`язати Головне Управляння Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області перевести на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з моменту звернення.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 01.09.2025 позов задовольнив у повному обсязі. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи проведено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, повно та всебічно досліджено наявні у справі докази та надано їм належну оцінку, а зроблені висновки у справі є правильними і законними.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності з 16.10.2008 призначену відповідно до Закону №1058-IV.
27.11.2024 позивачка звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.12.2024 №968060150270 позивачці відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 різні адреси проживання, а саме: позивачка зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 , тоді як чоловік на дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований за адресою, АДРЕСА_2 . Інших документів, які б підтверджували факт спільного проживання разом з годувальником за однією адресою, позивачкою не надано.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені ст. 36 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 1ст. 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Згідно з п. 1 ч. 2ст. 36 Закону № 1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 36 Закону № 1058 передбачено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначений ст. 37 Закону № 1058.
Згідно з ч. 1ст. 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 20 серпня 1977 року Воробієвською селищною радою.
Зареєстроване місце проживання позивача та її чоловіка було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 про що свідчать штампи про реєстрацію місця проживання, проставлені в їх паспортах.
Фактичне (постійне) місце проживання позивачки та її чоловіка було за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать акт обстеження місця проживання від 27.01.2025.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.11.2024, серія НОМЕР_2 .
Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивачка як дружина померлого годувальника, яка одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування та особа, яка сама одержувала пенсію, відповідно до ч. 3ст. 36 Закону № 1058 має право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Однак, листом ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 25.02.2025 №2792-1893/К-03/8-2200/25 вказано, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.12.2024 №968060150270 відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 різні адреси проживання, а саме: позивачка зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 , тоді як чоловік на дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований за адресою, АДРЕСА_2 . Інших документів, які б підтверджували факт спільного проживання разом з годувальником за однією адресою, позивачкою не надано.
Враховуючи на спростування судом вказаних у рішенні відповідача обставин, що слугували для відмови у переведенні позивачки на пенсію по втраті годувальника її померлого чоловіка, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.12.2024 №968060150270 є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.