Справа № 539/6557/25
Провадження № 2/539/492/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області 
у складі: головуючого судді – Даценка В.М.,
за участю секретаря – Шрейтер С.О.,
позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
його представника – ОСОБА_2 ,
відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом – ОСОБА_3 
його представниці – ОСОБА_4 
представника третьої особи – Дзех Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни у режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визначення часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ грошових зобов`язань подружжя та стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулася в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, який обґрунтовує тим, що 10.10.2020 між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який в подальшому 15.07.2025 розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. 
За час перебування у шлюбі, подружжя набуло спільної сумісної власності на наступне майно:
-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем;
-автомобіль «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем.
Після розірвання шлюбу згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто, тож на підставі вищевикладеного, позивачка ОСОБА_1 прохала суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визначивши частки у праві власності на майно, а саме що:
ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частина автомобіля «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частина автомобіля «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
14.01.2026 ОСОБА_3 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ грошових зобов`язань подружжя та стягнення коштів, який обґрунтовує тим, що дійсно з 10.10.2020 по 15.07.2025 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Дана квартира була придбана за кредитні кошти, які він отримав у результаті укладення 28 грудня 2022 року між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитного договору № 0024/12/2022/329.
Таким чином, спірна квартира фактично придбана за рахунок кредитних коштів, а право власності на неї нерозривно пов`язане з існуванням діючого кредитного та іпотечного зобов`язань, що унеможливлює її поділ без одночасного врахування відповідних боргових обтяжень.
Вказаний кредит забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_1 . Предметом іпотеки за Іпотечним договором є вищевказана трикімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Згідно умов Іпотечного договору предмет іпотеки знаходиться у спільній
сумісній власності з ОСОБА_1 . Для вчинення правочину надано нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_1 про згоду на передачу предмета іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28 грудня 2022 року
Отже, іпотечний договір укладений в інтересах сім`ї і одержане за цим
Договором буде використане на її потреби. Позивачка надала згоду на укладання іпотечного договору в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором.
ОСОБА_3 вважає, що поділ спірної квартири без одночасного вирішення питання щодо існуючих боргових зобов`язань за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28 грудня 2022 року фактично призводить до викривлення правової природи спільної сумісної власності подружжя та порушення принципу справедливості й балансу інтересів сторін.
Що стосується придбаного за час шлюбу автомобіля «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , то ОСОБА_3 зазначає, що даний автомобіль був придбаний за кошти отримані ним у позику 30.08.2022 від ОСОБА_5 . Згідно з умовами вказаної розписки, позичені кошти підлягають поверненню до 31 грудня 2026 року з нарахуванням 5 % річних, тобто станом на момент звернення позивачки до суду з позовом про поділ майна відповідне боргове зобов`язання є чинним, непогашеним та таким, що
безпосередньо пов`язане з набуттям спірного майна. Таким чином, придбання автомобіля було здійснено не за рахунок вільних спільних коштів подружжя, а за рахунок залученого боргового фінансування, яке створило відповідні майнові зобов`язання.
На підставі вищевикладеного, позивач ОСОБА_3 прохає:
-визнати кредитні кошти, отримані за кредитним договором №0024/12/2022/329
від 28 грудня 2022 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством
акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_3 такими, що
використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням 
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;
-здійснити поділ у рівних частках (по 1/2 частини) між 
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільних боргових зобов`язань за
кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28 грудня 2022 року, укладеним між
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 ; 
-стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частини грошових коштів, сплачених за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28 грудня 2022 року в період з червня 2025 року по грудень 2025 року у сумі 13 921,03 грн.;
-визнати грошові кошти у розмірі 545 000,00 грн, отримані 
ОСОБА_3 за розпискою від 30 серпня 2022 року про отримання грошових коштів у борг у ОСОБА_5 , такими, що були використані в інтересах сім`ї, та визнати зобов`язання за вказаною розпискою спільним борговим зобов`язанням подружжя — ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;
-здійснити поділ спільного боргового зобов`язання, що виникло з розписки про
отримання грошових коштів у борг від 30 серпня 2022 року, укладеної між 
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , між 
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках — по 1/2 частині за
кожним;
-стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.
Ухвалою суду від 03.02.2026 зустрічний позов ОСОБА_3 було об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 (т.1 а.с.159-160).
У відзиві на позов ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 прохає у його задоволенні відмовити оскільки спірна квартира фактично придбана за рахунок кредитних коштів, а право власності на неї нерозривно пов`язане з існуванням діючого кредитного та іпотечного зобов`язань, що унеможливлює її поділ без одночасного врахування відповідних боргових обтяжень, аналогічну позицію відповідач висловив і щодо спірного автомобіля (т.1 а.с.41-50).
У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прохає відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_3 посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства, борг зафіксований борговою розпискою не є предметом спільної власності та поділу, оскільки дружина не знала про його існування та не брала участі у його укладенні, при цьому кошти використані не в інтересах сім`ї (т.1 а.с.168-169).
В письмових поясненнях щодо позовної заяви третя особа просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині визнання за сторонами права власності на частини квартири, а також відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви про поділ грошового зобов`язання подружжя в частині кредитних коштів за кредитним договором № 0024/12/2022/329 від 28.12.2022 року. Зазначила, що поділ майна, яке перебуває в іпотеці порушує право позивача. 
У судовому засіданні учасники спору підтримали свої позиції, викладені в заявах по суті спору.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2020 по 15 липня 2025 року коли їх шлюб було розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 15.08.2025, що підтверджується його копією (т.1 а.с.12-13).
28 грудня 2022 року тобто під час перебування у шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.14-19).
Право власності на дану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.20).
Вказана квартира була придбана за кредитні кошти надані ОСОБА_3 ПАТ АБ «Укргазбанк» згідно кредитного договору №0024/12/2022/329 укладеного між банком та ОСОБА_3 28.12.2022 (т.1 а.с.60).
Пунктом 1 Кредитного договору визначено, що Банк в межах співпраці з ПАТ «Українська фінансова житлова компанія», Фондом розвитку підприємництва, в
рамках Угод забезпечення ПАТ «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 №856 та постанови Кабінету 2020 № 28 «Про надання фінансової державної підтримки» надає Позичальнику кредит, у сумі 593 600,00.
Кредит надається відповідно до Програми здешевлення вартості кредитів, що
затверджена Фондом та розроблена у відповідності до Порядку здешевлення вартості кредитів, наданих відповідно до умов забезпечення приватним акціонерним
товариством "Українська фінансова житлова компанія" доступного іпотечного
кредитування громадян України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 28 (зі змінами), яка реалізується Урядом України за ініціативи Президента України.
Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що кредит надається на
придбання житлової нерухомості, а саме трикімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Пунктом 1.3. кредитного договору визначено термін кредитування та
зазначено, що кредит надається з "28" грудня 2022 р. по "26" грудня 2042 р.
Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі:
в термін, не пізніше "26" грудня 2042 р., якщо тільки не застосовується інший термін
повернення кредиту, за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього
Договору, або достроково, відповідно умов цього Договору(п. 1.3.1. , 1.3.2. Кредитного договору).
Згідно пункту 1.5. Кредитного договору, кредит надається Банком
Позичальнику шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на 
ОСОБА_6 , призначення платежу: оплата за квартиру згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2022 року від ОСОБА_3 .
Відповідно до пункту 3.1. Кредитного договору позичальник здійснює
повернення суми кредиту (або повернення суми кредиту здійснюється шляхом Дебетового переказу) на рахунок IBAN НОМЕР_2 , відкритий у АБ «УКРГАЗБАНК», щомісячно з 1-го (першого) по 25-е (двадцять п`яте) число
кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 2 474,00, а останній платіж сплачується у сумі 2 314,00 не пізніше "26" грудня 2042 р.
За умовами розділу 2 Кредитного договору в забезпечення зобов`язань за Кредитним договором Банком прийнята в іпотеку нерухомість, визначена у п.1.2. Кредитного договору та фінансова порука ОСОБА_1 .
28.12.2022 між банком та ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки, посвідчений держаним нотаріусом Другої лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області Іщенко Г.К. в реєстрі №1533 (т.1 а.с.72-76).
Згідно з п.1.1. Договору іпотеки предметом іпотеки забезпечені всі вимоги Банку, що випливають з Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, комісій та неустойок, встановлених Кредитним договором.
Згідно з п.2.1. предметом іпотеки є нерухоме майно – трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .
Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 
встановлені цивільно договірні відносини зобов`язального характеру, що випливають
з укладеного між ОСОБА_3 та АБ «УКРГАЗБАНК» Кредитного договору. Позивачка надала згоду на укладання іпотечного договору в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором.
Крім того, 13 вересня 2022 року тобто під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ 5341 (т.1 а.с.21-23).
30 серпня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір позики на суму 545 000 грн під 5 % річних строком до 31 грудня 2026 року, що підтверджується відповідною розпискою. В розписці сторони зазначили, що кошти позичені для придбання автомобіля.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомив, що в 2022 році під час несення військової служби познайомився з ОСОБА_3 , оскільки останній був його командиром. В тому ж році на його прохання надав йому позику на придбання автомобіля.
Сторонами у справі визнається факт придбання квартири та автомобіля, а також укладення кредитного договору №0024/12/2022/329 від 28.12.2022 року. При цьому сторони визнають таке майно спільною сумісною власністю подружжя, також визнають спільне зобов`язання перед банком. 
Разом із тим, ОСОБА_1 заперечує той факт, що договір позики від 30.08.2022 року був укладений в інтересах сім`ї, а тому заперечує свої зобов`язання за цим договором. 
З урахуванням таких обставин у справі та висловлених позицій сторони прохають поділити їхнє майно та зобов`язання.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із частиною першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Норми статті 60 СК України закріплюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, зокрема в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17, від 29 червня 2021 року в справі № 916/2813/18.
Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, зокрема гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Під час укладення договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).
Якщо один із подружжя уклав договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Подружжя має відповідати за спільними зобов`язаннями всім майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15).
У постанові Верховного Суду від 15 травня 2024 року у справі № 758/5172/20 зазначено, що для визначення, чи є боргові зобов`язання, набуті одним з подружжя, спільними та чи підлягатимуть вони врахуванню під час поділу майна, потрібно з`ясувати, чи укладено договір в інтересах сім`ї, а не у власних, а також чи використано одержане за договором в інтересах сім`ї.
Якщо один з подружжя, уклавши відповідний правочин, отримує кошти чи інше майно, яке використовує в інтересах сім`ї, то в іншого виникає зобов`язання щодо повернення цих коштів. Однак якщо гроші одержано для власних потреб, таке боргове зобов`язання поділу не підлягає.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи спір суд виходить з того, що спірна квартира та автомобіль придбані під час зареєстрованого шлюбу, а тому є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу між ними з дотриманням принципу рівності їх часток.
При цьому суд відхиляє доводи третьої особи про порушення її прав через поділ квартири, яка є предметом іпотеки.
Подружжя не позбавлене права вчиняти будь-які дії щодо придбаного за час шлюбу майна, переданого в іпотеку, у тому числі і поділити його між собою у будь-яких частках.
Зазначені висновки узгоджуються також із Рішенням Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі № 17-рп/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України.
Іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який лише обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися нерухомим майном (постанова ОП КЦС від 03 липня 2023 року у справі № 523/8641/15).
Відтак, вимоги про поділ спірної квартири та автомобіля підлягають задоволенню.
В свою чергу зобов`язання за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28.12.2022 року є спільним зобов`язанням подружжя, яке також визнається сторонами.
Для правильного вирішення спору в цій частині таке зобов`язання слід розділити на три категорії: 1) кредит погашений за час шлюбу (презюмується, що погашені за рахунок спільних коштів подружжя); 2) кредит погашений відповідачем самостійно після розірвання шлюбу (відсутня презумпція спільної власності на кошти, а тому вважається такою, що погашена за особисті кошти відповідача); 3) частина кредиту, що залишається непогашеною.
ОСОБА_3 ставить питання про поділ другої та третьої категорії.
Судом встановлено, що відповідно до карткового рахунку з 15 серпня 2025 року (дати розірвання шлюбу) по 25 грудня 2025 року ОСОБА_3 сплатив за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28.12.2022 року 27 842 грн 07 коп., що вбачається з виписок по рахунку відповідача (а.с.132-134).
З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідачки цих коштів в сумі 13 921 грн 03 коп.
Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги зустрічної позовної заяви в частині здійснення поділу у рівних частках боргових зобов`язань за кредитним договором №0024/12/2022/329 від 28.12.2022 року, що залишилися непогашеними.
Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Таким чином, переведення частини боргу з одного з подружжя на іншого не може відбуватися автоматично і без згоди кредитора, на підставі тільки договору чи рішення суду про поділ майна подружжя.
Отже, при вирішенні спору про порядок виконання колишнім подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, якщо питання про поділ цих зобов`язань не було за згодою кредитора вирішене при поділі спільного майна цього подружжя, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.
Якщо один з колишнього подружжя в повному обсязі виконав зобов`язання, то він у порядку частини першої статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого з подружжя у відповідній частині (постанова КЦС ВС від 25.02.2026 року у справі № 565/308/24).
На момент розгляду справи право вимоги за кредитним договором не виникло. Непогашена заборгованість відсутня.
З урахуванням викладеного суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.
Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині поділу спільного боргового зобов`язання, що виникло з розписки про отримання грошових коштів у борг від 30 серпня 2022 року.
Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 641/9402/13-ц зазначав, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. У цій справі касаційний суд погодився із висновками місцевого суду про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики, оскільки договір позики був укладений за згодою позивачки, адже не надано доказів того, що кошти отримані за договором позики були використані не в інтересах сім`ї, а на особисті потреби. Тобто не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя, оскільки тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
На думку суду, доводи ОСОБА_3 щодо використання коштів від позики в інтересах сім`ї, а саме на придбання автомобіля, є більш вірогідними, ніж заперечення ОСОБА_1 .
Суд погоджується з позицією ОСОБА_1 про те, що розписка не підтверджує використання позичених коштів на цілі, зазначені у цій розписці (постанова КЦС ВС від 24.11.2021 року № 675/347/18-ц). Однак інші доводи ОСОБА_3 суд вважає переконливими. 
Так, за версією ОСОБА_3 після укладання шлюбу 30.08.2022 року він позичив кошти на придбання автомобіля. 13 вересня 2022 року придбано автомобіль «Volkswagen Jetta» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Невелика різниця в сумі позичених коштів пояснюється відсутністю точних відомостей щодо конкретного автомобіля. Факт укладання договору позики в судовому засіданні підтвердив ОСОБА_5 . Відповідач не оспорює дійсність такої угоди. 
В свою чергу версія ОСОБА_1 зводиться до того, що кошти на придбання автомобіля були отримані за рахунок коштів, подарованих на весілля. Разом із тим, суду не надано жодного підтверджуючого доказу. При цьому прості арифметичні розрахунки по цифрам щодо доходу/витратам сім`ї дають підстави для висновку, що без залучення коштів третіх осіб сторони не мали можливість придбати автомобіль.
Оцінивши надані докази і пояснення сторін, застосовуючи принцип «балансу вірогідностей», суд приходить до висновку, що позиція ОСОБА_3 є переконливішою, а зобов`язання за договором позики від 30 серпня 2022 року є їхнім спільним зобов`язанням.
Однак, аналогічно попередньому мотиву суду що кредитного договору на момент розгляду справи право вимоги за договором позики не виникло. Непогашена заборгованість відсутня. Відомості про дострокове погашення заборгованості відсутні.
З урахуванням викладеного суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов – частково.
Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають поділу пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визначення часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності задовольнити. 
Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши за кожним право власності по 1/2 частині вказаного нерухомого майна відповідно.
Визнати легковий автомобіль Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_5 спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши за кожним право власності по 1/2 частині вказаного майна відповідно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 934 грн 27 коп.
Зустрічний позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ грошових зобов`язань подружжя та стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13 921 грн 03 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 111 грн 37 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   
Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко