Справа № 373/2855/25
Провадження № 2/373/222/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2025 року представник позивача в особі директора Ткаченко М.М. звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 у загальному розмірі 40176,64 грн, а також судових витрат: судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 18.06.2014 між АТ «Райффайзен Банк» та позичальником було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0995/82/0181436, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язалась повернути використану суму в строк до 18.06.2018 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, у порядку, передбаченому умовами кредитного договору. 
20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. В подальшому, відповідно до договору відступлення права вимоги № 28-11/2022 від 28.12.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі, і за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014. 
За доводами позивача, відповідачкою заборгованість не погашено, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 40176,64 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 21239,77 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 18936,87 грн. 
Позивач, як новий кредитор, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 у розмірі 40176,64 грн.
Ухвалою суду від 01.10.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачці за зареєстрованою адресою місця проживання, встановленої судом відповідно до інформації ЦНАП виконавчого комітету Переяславської міської ради від 26.09.2025. Поштове відправлення повернулось до суду без вручення адресату.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи у суді.
Відзив на позов відповідачка не надала, інших заяв та клопотань від неї також не надходило. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
18.06.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0995/82/0181436, відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з поточним лімітом кредиту на дату укладення договору в розмірі 5300,00 грн зі сплатою 36,00 % річних за користуванням кредитом. Строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 18.06.2014 та закінчується 18.06.2018. Договір укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.
Статтею 3 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, погашення недозволеного овердрафту. У додатку № 1 до договору, підписаному відповідачкою, сторони погодили істотні умови кредитного договору, зокрема суму поточного ліміту кредиту, строк кредиту, розмір щомісячного платежу, процентну ставку за користування кредитними коштами, розмір щомісячно нарахованих процентів за кредитом.
В пункті 6.4 договору зазначено, що клієнт підтверджує, що перед укладенням договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Національного банку України № 168 від 10.05.2007), що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з умовами кредитування та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.
Також перед укладенням договору відповідачка зверталась до банку із заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка Прозора», в якій просила встановити ліміт кредитування до поточного рахунку, а також зазначила суму ліміту кредитування 5300,00 грн, строк кредитування 48 місяців. Підписала Умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора».
Виписка АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 містить інформацію про здійснені відповідачкою операції по картці за період із 18.06.2014 по 16.01.2020. 
Як вбачається з наданих позивачем виписок з карткових рахунків відповідачки № НОМЕР_2 за період з 18.06.2014 по 09.06.2018, № НОМЕР_3 за період з 18.07.2018 по 05.08.2019, вона активно користувалась рахунком, здійснювала з нього платежі, погашала заборгованість, змінювала умови кредиту. 
З наданого банком розрахунку заборгованості по картковому кредиту позичальника ОСОБА_1 за договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 встановлено, що сума кредитного договору (ліміт кредитної лінії/овердрафт) становить 18200,00 грн; номер карткового рахунку НОМЕР_1 ; дата закінчення угоди (з урахуванням пролонгацій договору) 18.06.2022; відсоткова ставка за дозволеним та недозволеним овердрафтом становить 36,00 % річних. Розрахунок містить детальний опис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати автоматичного списання коштів з іншого рахунку в рахунок погашення заборгованості, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку банком визначено заборгованість відповідачки за виданим кредитом, яка утворилась станом на 16.01.2020 у загальному розмірі 21657,89 грн, з яких: 21239,77 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 418,12 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 
20.09.2019 АТ «Райффайзен Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. У розділі 1 сторони погодили терміни, зокрема права вимоги це право грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами та інших платежів, що підтверджуються документацією.
Розділом 2 Договору сторони узгодили предмет договору, а також умови, що до нового кредитора переходить: право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами з дати відступлення прав вимоги за умови дотримання вимог чинного законодавства України, право нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, тощо.
Відповідно до Витягу з Додатку до вказаного договору (Реєстру боржників) від 16.01.2020 первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право грошової вимоги до боржника  ОСОБА_1 за договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 на загальну суму боргу 21657,89 грн, з яких: 21239,77 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 418,12 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 
28.12.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 28-12/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитними договорами до боржників в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 на загальну суму боргу 40176,64 грн, з яких: 21239,77 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 18936,87 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 
На підтвердження суми кредитної заборгованості, на яку ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги, до позовної заяви долучено складений ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунок заборгованості за договором № № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 у відношенні ОСОБА_1 станом на 28.12.2022. З розрахунку вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» з 16.01.2020 по 17.06.2022 (дата закінчення строку договору з урахуванням пролонгацій) були нараховані відсотки за користування кредитом за ставкою 36,00 % річних, що становить – 18518,75 грн. Таким чином, станом на 28.12.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» визначено заборгованість у загальному розмірі 40176,64 грн, з яких: 21239,77 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 18936,87 грн – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 
Позивач ТОВ «Коллект Центр» суму боргу не змінював та просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 40176,64 грн кредитного боргу.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Письмовими доказами доведено, що 18.06.2014 ОСОБА_1 уклала з АТ «Райффайзен Банк» кредитний договір № 010/0995/82/0181436 шляхом підписання заяви про надання кредиту, заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та паспорту споживчого кредиту особистим підписом, внаслідок чого отримала встановлений кредит ліміт на картковий рахунок, який було збільшено у відповідності до умов договору до 18200,00 грн строком на 48 місяців з пролонгацією строку договору зі сплатою 36,00 % річних.
Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 про здійснені операції по картці за період із 18.06.2014 по 16.01.202, а також виписками з карткових рахунків відповідачки № НОМЕР_2 за період з 18.06.2014 по 09.06.2018, № НОМЕР_3 за період з 18.07.2018 по 05.08.2019.
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014.
Судом встановлено, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання за договором та не повернула кредитні кошти, а також не вносила плату (проценти) за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. 
Представник позивача, просить стягнути з відповідачки, заборгованість за кредитним договором позики № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 у розмірі 40176,64 грн, з яких: 21239,77 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 418,12 грн – заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором на дату відступлення права вимоги; 18518,75 грн – заборгованість за відсотками за період з 16.01.2020 по 17.06.2022 (дата закінчення строку договору з урахуванням пролонгацій), що нараховані ТОВ «Вердикт Капітал».
Суд перевірив нарахування відсотків та встановив, що вони нараховані за ставкою, визначеною в договорі та не встановив іншого відмінного від умов договору способу їх нарахування. Проценти за користування кредитними коштами нараховані у межах строку договору. Також судом встановлено, що нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» процентів здійснено на підставі Договору відступлення прав вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019, яким встановлено право товариства на здійснення такої діяльності.
Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та відповідає з`ясованим обставинам. 
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню на заявлену позивачем суму стягнення 40176,64 грн.
За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. 
Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, то за правилами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,4 грн. 
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4 зазначеного Закону).
За правилами ч. 2 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» державна реєстрація адвокатського об`єднання здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Частиною 5 цієї статті врегульовано, що стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правничої допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.
Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.
Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України. 
Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Коллект Центр» долучено до позовної заяви: договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024, заявка на надання юридичної допомоги № 164 від 01.08.2025 на суму 16000,00 грн, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 на суму 16000,00 грн, з яких: послуга з надання усної консультації з вивченням документів становить ціну 4000,00 грн; складання позовної заяви – 12000,00 грн. 
Проте, матеріали справи не містять відомостей про державну реєстрацію адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», а також відомостей про уповноваження керуючого партнера підписувати від імені об`єднання договір про надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 010/0995/82/0181436 від 18.06.2014 в розмірі 40176 (сорок тисяч сто сімдесят шість) грн 64 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ? Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133,
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя       В.В.Хасанова