ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року Справа № 915/1973/25 
м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В., 
за участю:
секретаря судового засідання: Шевченко Т.В.,
представника позивача: Стригунової Г.І. (в судових дебатах 27.03.2026 поза межами суду),
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІнтеграЛіс”, 
до відповідача: Акціонерного товариства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект”,
про: стягнення заборгованості у розмірі 562261,93 грн, - 

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ІнтеграЛіс” звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 03.12.2025 (вх.№17165/25 від 03.12.2025) в електронному вигляді, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” заборгованість по Договору про закупівлю №15315/1 від 15.07.2025 у рамках Генерального договору поставки №15315 від 15.07.2025 у загальному розмірі 562261,93 грн, з якої: 551237,40 грн основний борг, 6629,73 грн збитки від інфляції та 4394,80 грн - 3% річних.
Ухвалою суду від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.01.2026.
24.12.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 23.12.2025 (вх.№18741/25), в якому він надав пояснення по справі та просить суд зменшити суму 3% річних та інфляційного збільшення боргу.
29.12.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив б/н від 29.12.2025 (вх.№19097/25), в якій він виклав свої заперечення на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву в частині стягнення з збитків від інфляції та 3% річних.
21.01.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання про доручення доказів б/н від 21.01.2026 (вх.№917/26), в якому він повідомив суд, що здійснив часткове погашення заборгованості у сумі 220495,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №100 від 20.01.2026, у зв`язку з чим просить суд долучити до матеріалів справи вказану платіжну інструкцію та відкласти проведення підготовчого засідання по даній справі на більш пізню дату.
21.01.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.02.2026.
24.02.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження б/н від 24.02.2026 (вх.№2470/26).
Ухвалою суду від 24.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2026.
26.02.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 26.02.2026 (вх.№2661/26), в якому він повідомив суд, що 26.02.2026 відповідач здійснив остаточну оплату основного боргу в сумі 330742,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №386 від 26.02.2026 на вказану суму, у зв`язку з чим просить суд долучити до матеріалів справи вказану платіжну інструкцію.
У судовому засіданні 27.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Ухвалою від 01.04.2026 судом закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 551237,40 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Вступна та резолютивна частини рішення підписані судом 01.04.2026 без проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.
15.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ІнтеграЛіс” (надалі постачальник, позивач у справі) та Акціонерним товариством “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” (надалі - покупець, відповідач у справі) було укладено Генеральний договір поставки №15315 (надалі - Генеральний договір).
Крім того, згідно п.2.1 Генерального договору 15.07.2025 між сторонами укладено Договір про закупівлю №15315/1 (надалі - Договір), у відповідності до п.1, якого позивач зобов`язався передати в установлений строк (строки) товар у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти товар і оплатити його, а саме: шпали дерев`яні просочені у кількості 450 штук за ціною без ПДВ 1458,30 грн на загальну суму без ПДВ 656235,0 грн, ПДВ 131247,0 грн, загальна сума з ПДВ 787482,0 грн.
Код предмета закупівлі за цим Договором за ДК 021:2015:34940000-8 “Залізничне обладнання” (п.3 Договору).
Відповідно до п.4 Договору, ідентифікатор (номер) закупівлі за цим Договором у системі “Prozorro”: UA-2025-06-17-014118-а.
Згідно п.5 Договору поставляються шпали дерев`яні, просочені кам`яновугільним маслом, нові, обрізані, для залізниць широкої колії (на під`їдні шляхи, ширина колії 1520 мм), просочення згідно ТУ У 16.1.-32974950-001:2023 “Шпали, брусся та бруси дерев`яні для залізничних колій просочені захисними засобами автоклав ним способом технічні умови”.
Нова продукція, яка не була у використанні і виготовлена не раніше 2024 року.
У відповідності до п.7 Договору оплата товару здійснюється наступним чином:
- переплата у розмірі 30% від ціни Договору здійснюється покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів від дати отримання рахунку постачальника на оплату. Постачальник зобов`язаний надати покупцю рахунок протягом 5(п`яти) календарних днів з дати укладення Договору;
- остаточний розрахунок у розмірі 70% за поставлений товар, зазначений у видаткових накладних, здійснюється покупцем не пізніше 5 (п`яти) календарних днів від дати поставки товару, складання Акту вхідного контролю покупцем і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за умови фактично зміни неякісного товару.
На виконання Договору відповідач 31.07.2025 здійснив передплату у розмірі 30% від ціни Договору, а саме сплатив 236244,60 грн на підставі рахунку ТОВ “ІнтеграЛіс” №24 від 18.07.2025.
На виконання Договору позивач поставив відповідачу:
- 15.08.2025 шпали дерев`яні просочені у кількості 300 шт. на суму без ПДВ 437490,0 грн, ПДВ 87498,0 грн, разом з ПДВ 524988,0 грн, що підтверджується видатковою накладною №32 від 15.08.2025, товарно-транспортною накладною №25 від 15.08.2025, податковою накладною №5 від 15.08.2025, квитанцією від 22.08.2025 про реєстрацію податкової накладної №5;
18.08.2025 шпали дерев`яні просочені у кількості 150 штук на суму без ПДВ 218745,0 грн, ПДВ 43749,0 грн, разом з ПДВ 262494,0 грн, що підтверджується видатковою накладною №33 від 18.08.2025, товарно-транспортною накладною №24/1 від 18.08.2025, податковою накладною №6 від 18.08.2025, квитанцією від 04.09.2025 про реєстрацію податкової накладної №6.
Позивач стверджує, що зобов`язання позивачем по поставці товару за Договором виконано в повній мірі. Остаточно за поставлений товар відповідач повинен був розрахуватись до 25.08.2025, проте цього не зробив.
Станом на дату подачі позову позивачем було поставлено товар у сумі 787482,0 грн відповідач здійснив оплату у сумі 236244,60 грн та залишилась несплаченою сума 551237,40 грн.
10.10.2025 позивач направив відповідачу претензію №187/25 від 10.10.2025.
В свою чергу, відповідач згідно п.7.7 Генерального договору, направив на електронну адресу позивача листа від 20.10.2025 №09-5377, у якому відповідач визнає свою заборгованість за Договором у сумі 551237,40 грн та запропонував графік погашення заборгованості, а саме: до 31.10.2025 суму 110247,48 грн; до 31.11.2025 суму 110247,48 грн; до 31.12.2025 суму 110247,48 грн; до 31.01.2026 суму 110247,48 грн; до 27.02.2026 суму 110247,48 грн. 
Позивач у відповідь на зазначений лист, враховуючи положення п.7.7 Генерального договору, направив на електронну адресу відповідача листа №203/25 від 24.10.2025, в якому відхилив графік погашення заборгованості наданий відповідачем та запропонував погасити заборгованість частинами: до 31.10.2025 40% в сумі 220495,0 грн, до 31.12.2025 60% в сумі 330742,40 грн. 
Позивач стверджує, що відповідач не відповів на пропозицію позивача, викладену у листі №203/25 від 24.10.2025, до того ж порушив строки погашення заборгованості згідно наданого ним графіку, ТОВ“ІнтеграЛіс” не надсилало засобами поштового зв`язку листа №203/25 від 24.10.2025. 
Таким чином, з огляду на положення п.7.7 Генерального договору, строки оплати за поставлений товар за Договором не змінилися і залишились в редакції пункту 7 Договору №15315/1.
Відповідно до п.5.1 Генерального договору “сторони за неналежне виконання своїх зобов`язань за Гендоговором (включаючи Договори про закупівлю) несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього Гендоговору”. 
Станом на дату подання позову, за відповідачем рахувався борг за поставлений йому товар у розмірі 551237,40 грн, що стало підставою для нарахування позивачем збитків від інфляції та 3% річних.
За розрахунком позивача збитки від інфляції за прострочення відповідачем оплати за поставлений товар за період вересень - жовтень 2025 року складають 36629,73 грн, а 3% річних за період 26.08.2025 - 01.12.2025 складають 4394,80 грн.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України є, зокрема, договори. 
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч.1 ст.691, ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, – за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Як встановлено господарським судом, відповідач несвоєчасно виконав зобов`язання з оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача, станом 03.12.2025, існував борг в розмірі 551237,40 грн, який сплачений ним під час розгляду справи судом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо договором не встановлений інший розмір процентів.
На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 6629,73 грн збитки від інфляції за період з вересня по жовтень 2025 року та 4394,80 грн - 3% річних за період з 26.08.2025 по 01.12.2025 (включно).
Перевіривши розрахунки збитків від інфляції та 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Що стосується клопотання відповідача про зменшення суми інфляційних втрат та 3% річних, то суд вражає необхідне зазначити, що вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу у ст.625 ЦК України. За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 8433,93 грн.
Згідно ч.3 ст.4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Розмір позовних вимог при поданні позову складав 562261,93 грн.
Оскільки позовна заява від позивача надійшла до суду в електронній формі через підсистему Електронний суд, за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 6747,14 грн (562261,93 грн х 1,5% х 0,8) із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору. Таким чином при зверненні із позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1686,79 грн (8433,93 грн - 6747,14 грн).
Під час розгляду справи відповідач сплатив основний борг у сумі 551237,40 грн, у зв`язку з чим судом в цій частині стягнення провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до п.1) ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У відповідності до п.5) ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” №3674-VI від 08.07.2011, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 132,24 грн (6747,14 грн х 1,96%) судового збору, а 8301,69 грн судового збору (1686,79 грн як надлишково сплачений та 6614,90 грн у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення основного боргу) може бути позивачу повернуто з Державного бюджету за його клопотанням у відповідності до п.1) та п.5) ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір”.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства “Науково-виробничий комплекс газотурбобудування “Зоря”-“Машпроект” (54018, Миколаївська обл., м.Миколаїв, просп.Богоявленський, буд.42а, код ЄДРПОУ 31821381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІнтеграЛіс” (03115, м.Київ, просп.Берестейський, буд.118, оф.503, код ЄДРПОУ 45614742) 6629,73 грн збитків від інфляції, 4394,80 грн - 3% річних та 132,24 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01.05.2026.

Суддя М.В.Мавродієва