Справа № 161/12795/26 
Провадження № 3/161/3283/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення не притягувався, студента, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

09.06.2026 року о 00.27 в м. Луцьку, по проспекту Волі, 1 ОСОБА_1 керував електросамокатом VEVI с бортовим номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що на його переконання він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки електросамокат, яким він керував, не є транспортним засобом в розумінні ПДР України. Дійсно, 09.06.2026 року він був зупинений працівниками поліції під час керування електросамокатом. В ході спілкування з працівниками поліції йому було повідомлено, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки. На цю пропозицію він погодився, пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», який дав позитивний результат. З результатами огляду за допомогою приладу «Драгер» він не погодився, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. Він був доставлений для проходження огляду до наркодиспансеру. Там він вирішив трохи потягнути час, хотів щоб до нього приїхав його товариш. Працівники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду і склали на нього даний протокол про адміністративне правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 687835, складеним 09.06.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
-чеком приладу «Alcotest Drager 7510» ARLM-0455, з якого вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 ; тест № 1183 від 09.06.2026 року, 00.40; результат огляду 0,79 %о (а.с. 2);
-довідкою УПП у Волинській області ДПП Національної поліції України від 10.06.2026 року (а.с. 3), відповідно до якої відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутні;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.06.2026 року, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів; результат огляду на стан сп`яніння – 0,79 %о; огляд фіксувався на нагрудний відеореєстратора. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився (а.с. 4);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2026 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 було направлено на огляд до КП «Волинський медичний центр терапії залежності» (а.с. 6);
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 340 від 09.06.2026 року (а.с. 5), з якого слідує, що перебуваючи в КП «Волинський медичний центр терапії залежності» ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду;
-рапортом т.в.о. командиру взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта поліції О. Романчука від 09.06.2026 року (а.с. 7);
-відеозаписом із відеореєстратора, встановленого в салоні службового автомобіля поліції та з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського на яких зафіксовані наступні обставини. Так, 09.06.2026 року, під час патрулювання, приблизно о 00.27, по проспекту Волі в м. Луцьку, працівниками поліції було помічено електросамокат під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. На цю пропозицію ОСОБА_1 погодився, результат тесту «Драгер» склав 0,79 %о. Останній з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не погодився, виявив бажання проїхати до медичного закладу. Надалі, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, де від проходження медичного огляду відмовився. Так, ОСОБА_1 висував умову, що огляд він буде проходити лише в присутності свого товариша, покинув кабінет лікаря до початку медичного огляду (а.с. 8).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу ОСОБА_1 жоден із вказаних доказів в ході розгляду справи спростований не був.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 наявні: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку,був зафіксований за допомогою технічного засобу відеозапису, що в повній мірі відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що інспектором поліції при складенні адміністративних матеріалів було порушено вимоги Інструкції.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки електросамокат не є транспортним засобом в розумінні ПДР України, суд до уваги не приймає з огляду на таке.
Відповідно до положень Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Таким чином, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З огляду на вищевикладене, електросамокат, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху (водій), визнається транспортним засобом, за керування яким в стані алкогольного сп`яніння, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.
Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя, здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також для самого себе та власності третіх осіб.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене позбавлення права керування транспортними засобами, як обов`язкове додаткове стягнення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 право керування транспортними засобами не отримував, проте, з урахуванням положень статті 30 КУпАП, застосовуючи підхід аналогічний сформованому у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, суд вважає можливим та необхідним застосувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області С.М. Рудська