РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1268/26
провадження у справі № 2/0285/1370/26
18 травня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання Дуянової Г. Г.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», в інтересах якого діє представник позивача Романенко Михайло Едуардович
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просив поновити строк позовної давності для подання позову, стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі - Товариство) заборгованість за кредитним договором №200281570 від 15.05.2015 (далі — Кредитний договір) у розмірі 36822,72 грн., а також понесені позивачем судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.05.2015 між ПАТ “Банк Михайлівський” та ОСОБА_1 укладено угоду №200281570 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти з встановленим строком користування з 15.05.2015 (видана кредитна картка), а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений Кредитним договором строк.
20.07.2020 Товариством набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ “Банк Михайлівський”, на підставі договору №7 БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ “Банк Михайлівський”, в тому числі і за Кредитним договором. 
23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. 
Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушила умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 
Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 36822,72 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором — 28135,87 грн.; сума збитків з урахуванням 3% річних — 2534,54 грн.; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 6152,31 грн.
Приналежність права вимоги за кредитними договорами, які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеними між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс» було предметом спору у справі №910/11298/16 Господарського суду міста Києва.
Постановою від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язати ТОВ "ФК "Плеяда" передати ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №№ 1, 2; - зобов`язати ТОВ "ФК "Фагор" передати ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № № 1, 2.
Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 не були передані ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" від 12.08.2021 приватним виконавцем відкрито ВП66483131 щодо ТОВ "ФК"Плеяда" та від 12.08.2021 приватним виконавцем відкрито ВП66491947 щодо ТОВ "ФК "Фагор". На початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". У зв`язку з чим було пропущено строк звернення до суду.
Також, звертає увагу суду на позицію Верховного суду, яка була викладена в постанові по справі № 679/1136/21 від 07 вересня 2022 року: «У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, Позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану, що є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом.
Ухвалою від 10.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження в цій справі судом направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду. Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.05.2015 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою (офертою) №200281570, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (валюта рахунку гривня), що буде використовуватись в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку, випустити на його ім`я платіжну картку, тип якої вказаний в ОП заяви.
У заяві (оферті) викладені такі умови договору: найменування продукту: «Global auto card hyundai (іменна)»; тип картки: MC World; рахунок НОМЕР_1 ; максимальний кредитний ліміт — 50000 грн.; кредитний ліміт 0 грн., при цьому встановлений розмір за рішенням банку може бути змінений, про що клієнт буде повідомлений, шляхом направлення SMS-повідомлення або в порядку, передбаченому умовами по картках; максимальна ставка по ліміту 54% річних; реальна процентна ставка по кредиту (в процентному виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватись в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його дії) 85,25%; абсолютне подорожчання кредиту (в грошовому виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватись в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його можливої дії) 23436,64 грн.
Також відповідач підписав анкету, та довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Global auto card hyundai (іменна)», в якій вказані такі загальні умови надання кредиту: сума кредиту (розмір кредитного ліміту) - до 50000 грн.; строк кредиту - 12 місяців, форма кредитування: у формі відновлювальної кредитної лінії; тип процентної ставки: фіксована; орієнтовна сукупна вартість кредиту в рамках карткового продукту «Global auto card hyundai (іменна)» складається з наступних складників: строк - 5 років, процентна ставка за кредитом (річних) у грн - 54%, нараховується на залишок заборгованості за кредитом; орієнтовна сукупна вартість кредиту (в грошовому виразі, у грн) — 23436,64 грн.
20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ. Вказаний договір укладено за результатами відкритих торгів (аукціону), що оформлені протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020.
У додатку № 1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 вказано, що заборгованість ОСОБА_1 складає 28135,87 грн., з яких: 9442,7 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 18693,17 грн. - заборгованість за доходами.
Позивач разом з позовною заявою, поданою через систему «Електронний суд», надав виписку ПАТ «Банк Михайлівський» по особовим рахункам ОСОБА_1 (ф.281) з 23.05.2016 по 27.07.2020. Вказана виписка містить 686 аркушів, тому не була роздрукована у паперовому виді.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16: застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2; визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу; визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор»; визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.
Згідно з постановою приватного виконавця від 29.12.2022 ВП № 66483131 виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/11298/16 від 12.07.2021 щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 закінчено.
Згідно з постановою приватного виконавця від 17.01.2023 ВП №66491947 виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/11298/16 від 12.07.2021 щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2 закінчено.
Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 36822,72 грн., з яких: 28135,87 — заборгованість за кредитним договором (9442,7 грн. - тіло кредиту, 18693,17 грн. - відсотки); 2534,54 грн. - 3% річних; 6152,31 грн. - інфляційні втрати.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч.1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними доказами, які підтверджують наявність кредитної заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Як вбачається з матеріалів справи дата підписання заяви (оферти) №200281570 — 15.05.2015 та на ім`я позивача відкрито рахунок № НОМЕР_1 . 
Судом в системі АСДС в електронному вигляді перевірено виписку по особовим рахункам, надану позивачем, з якої слідує, що вона сформована з 23.05.2016, а не з часу укладення кредитного договору 15.05.2015, за рахунками № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які є відмінними від обумовленого сторонами рахунку, а саме № НОМЕР_1 . 
Крім того, позивачем не долученого жодного доказу на підтвердження того, що позичальнику відкрито чи змінено рахунок та не надано відомостей щодо встановлення кредитного ліміту, який після відкриття рахунку та отримання банківської картки, було надано клієнту для використання, оскільки згідно заяви (оферти) кредитний ліміт було визначено — 0 грн.
Також, позивачем на підтвердження заявленого розміру заборгованості надано витяг з реєстру боржників в якому наведено номер кредитного договору, загальний розмір заборгованості та розмір заборгованості за тілом і процентами. Будь-яких інших доказів на підтвердження заявленого розміру заборгованості позивачем не надано. 
З огляду на викладене, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи докази, які б в своїй сукупності підтверджували наведені в позові обставини справи, а саме щодо факту встановлення відповідачу кредитного ліміту, його розміру та обумовлення розміру процентів за користування таким, а також не надано належного розрахунку заборгованості або ж виписки по картковому рахунку на підтвердження заявленої заборгованості, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Що стосується посилань представника позивача на сплив позовної давності та клопотання про її поновлення, суд зазначає, що з огляду на висновки про недоведеність самого факту боргу та його розміру, вирішення питання щодо строків позовної давності не впливає на результат розгляду справи. У разі відсутності належних доказів існування зобов`язання та боргу в заявленому розмірі, позовні вимоги підлягають відмові як необґрунтовані, незалежно від того, чи сплив строк позовної давності, чи ні. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України — 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя    Л. Й. Васильчук