ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Справа № 495/3670/26	
 	Номер провадження 3-зв/495/4/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Віталій МИШКО, розглянувши заяву представника особи, стосовно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 – адвоката Царенка Олександра Олександровича про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірини Ігорівни від розгляду адміністративної справи № 495/3670/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
До провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишка В.В. надійшла заява адвоката Царенка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 (особи, стосовно якої складено адміністративний протокол) про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірини Ігорівни від розгляду адміністративної справи № 495/3670/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Заява вмотивована тим, що на даний час у ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Царенка Олександра Олександровича з`явилися обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Братків Ірини Ігорівни під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зумовлено сукупністю об`єктивних обставин. Особливе значення для оцінки об`єктивності та неупередженості судді Братків I.I. саме у даній справі має той факт, що ОСОБА_1 , відносно якого зараз слухається справа про адміністративне правопорушення, вже був стороною (підозрюваним) у кримінальному провадженні, в якому слідчим суддею була суддя Братків Ірина Ігорівна, і де його захисником також виступав адвокат Царенко Олександр Олександрович. У рамках кримінального провадження №12024162240001465, внесеного до ЄРДР 10 вересня 2024 року, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків I.I. 20 листопада 2024 року ухвалила рішення по справі №495/9341/24 (провадження №1-кс/495/2381/2024), яким застосувала до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, попри відсутність правових підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу. 12 грудня 2024 року Одеський апеляційний суд за результатами розгляду апеляційних скарг захисника Царенка О.О. та прокурора ухвалою скасував ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірини Ігорівни від 20 листопада 2024 року, та постановив нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Торбинського Р.В., погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області Джаноян А.А., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 - відмовив.
Також, адвокат Царенко О.О. у заяві про відвід головуючого судді зазначив перелік обставин, які на його думку викликають у ОСОБА_1 та адвоката Царенко О.О. обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Братків І.І. при розгляді справи про адміністративне правопорушення №495/3670/26. Зазначені обставини, оцінені в сукупності, з точки зору розумного, об`єктивного та стороннього спостерігача, унеможливлюють подальший розгляд цієї справи суддею Братків І.І. зі збереженням видимості неупередженого суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Дані обставини і стали підставою для звернення заявника з відповідною заявою до суду.
Заявник – Царенко О.О. в інтересах ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви про відвід без участі заявника та його представника. 
Розглянувши заяву про відвід судді Братків І.І. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які б регламентували підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства передбачають відвід (самовідвід) судді.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Розглядаючи заяву про відвід, суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, передбачені санкцією ст. 130 КУпАП, мають каральний і стримуючий характер.
Таким чином, у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвеція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до уставленої практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатись згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кіпріану проти Кіпру» між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість – іншими словами «має не лише здійснюватись правосуддя – ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже, йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частинами 1, 2 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Переліком статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України визначений вичерпний перелік обставин, при яких суддя не може брати участь у розгляді справи.
Таким чином, об`єктивні підстави, передбачені ст.ст.75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, для відводу судді Братків І.І. відсутні, а суб`єктивна думка заявника – адвоката Царенка О.О. в інтересах ОСОБА_1  з приводу сумніву у неупередженості судді Братків І.І. не є такою підставою. Відсутні підстави і для самовідводу.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Царенка О.О. в інтересах ОСОБА_1  про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. від розгляду адміністративної справи № 495/3670/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, є невмотивованою, оскільки суд не вбачає обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи.
Отже, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви представника особи, стосовно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 – адвоката Царенка Олександра Олександровича про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірини Ігорівни від розгляду адміністративної справи № 495/3670/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, відмовити, оскільки заявник не надав суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що суддя не може брати участь у розгляді справи і є будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді.
Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника особи, стосовно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 – адвоката Царенка Олександра Олександровича про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків Ірини Ігорівни від розгляду адміністративної справи № 495/3670/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – визнати невмотивованою та у її задоволенні відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Віталій МИШКО