МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв

27 травня 2026 р.	справа № 400/4786/25 	

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в загальному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовом	Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,шосе Херсонське, 48/8, м. Миколаїв, 54028 	

до відповідача	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

про	зобов`язання вчинити певні дії	

В С Т А Н О В И В:

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - позивач або Управління ДАБК) звернулось з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач або ОСОБА_1 ), в якому просить суд зобов`язати відповідача знести самовільно збудовані на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 стіни/перегородки у приміщенні 1-1, відповідно до технічного паспорта приміщення від 24.06.2021 р. невизначеного призначення з газобетонних блоків орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, загальною площею близько 19,34 кв. м.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в жовтні-листопаді 2024 р. Управлінням ДАБК була проведена позапланова перевірка на об`єкті будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , замовником якого є ОСОБА_1 . За результатами перевірки встановлено здійснення відповідачем капітального ремонту приміщення шляхом зведення стін/перегородок невизначеного призначення, без розробленої та затвердженої проектної документації, що розцінено позивачем як здійснення ОСОБА_1 самочинного будівництва. У зв`язку з цим, 08.11.2024 р. ОСОБА_1 було внесено припис № 6/1, яким вимагалось усунути виявлені порушення шляхом розроблення та затвердження проектної документації. В грудні 2024 р. Управління ДАБК провело другу позапланову перевірку відповідача на предмет виконання ним припису № 6/1 та встановило, що його вимоги відповідачем не виконані, на підставі чого відповідачу було вручено новий припис № 9 від 25.12.24 р., згідно з яким відповідач повинен був або розробити та затвердити проектну документацію, або знести самочинно побудовані конструкції. В лютому 2025 р. позивач провів нову позапланову перевірку виконання припису № 9 і встановив, що відповідачем проектна документація не розроблена та не затверджена, а демонтаж самочинно збудованих стін/перегородок добровільно відповідачем не виконано.
З урахуванням цих обставин, Управління ДАБК вважає, що відповідач виконав капітальний ремонт без розробленої та затвердженої проектної документації, що слід кваліфікувати як самочинне будівництво. Відповідачу було внесено два приписи, якими вимагалось розробити та затвердити проектну документацію, а у разі невиконання цих вимог, добровільно знести самочинно побудовані конструкції, однак відповідач проігнорував їх вимоги. З огляду на вичерпання всіх засобів спрямованих на усунення порушень, Управління ДАБК в межах своїх владних повноважень звернулось до суду з цим позовом.
Відповідач за час розгляду справи відзиву не подав.
Відповідно до ст. 162 ч. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі наведеної норми, суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача, на підставі поданих позивачем доказів.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про розгляд даної адміністративної справи, так як ним 22.05.2025 р. особисто була отримана ухвала про відкриття провадження в цій справі та позовна заява з додатками, 03.04.2026 р. в електронному кабінеті системи “Електронний суд” відповідачем отримана ухвала про поновлення провадження у справі, а 16.04.2026 р. ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Крім цього, 09.07.2025 р. відповідач звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, яке судом було задоволено, а відповідна ухвала направлена на його електронну пошту.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.
Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, в якій була визначена дата проведення судового засідання, отримана відповідачем в електронному кабінеті системи “Електронний суд” 16.04.2026 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Стаття 205 ч. 9 КАС України визначає, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На підставі наведеної норми, суд розглядає справу в письмовому провадженні.
Вирішуючи справу, суд враховує наступне.
Як слідує з Державного реєстру речових прав, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 112,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .
27.06.2024 р. до Управління ДАБК надійшла заява ОСОБА_2 про виконання ОСОБА_1 будівельних робіт з порушенням містобудівного законодавства.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 1096 від 11.10.2024 р. Управлінню ДАБК погоджено здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .
15.10.2024 р. Управління ДАБК прийняло наказ № 87 про здійснення позапланової перевірки на визначеному об`єкті будівництва.
08.11.2024 р. Управлінням ДАБК складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - Акт від 08.11.2024 р.), яким зафіксовано, що на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснюються будівельні роботи у виді влаштування стін/перегородок невизначеного призначення з газобетонних блоків, орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, загальною площею орієнтовано 19,34 кв. м.
За змістом ДБН А.2.2-3-2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво”, будівельні роботи, що виконуються ОСОБА_1 , відносяться до категорії капітального ремонту.
Відповідно до примітки 3 до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. № 406 (далі - Перелік № 406), виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту повинно здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та відповідно до розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації.
Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється згідно з Порядком розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.05.2011 р. № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.2011 р. за № 651/19389 (далі - Порядок № 45) та ДБН А.2.2-3-2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво”.
На цій підставі позивач зробив висновок про виконання відповідачем будівельних робіт у виді капітального ремонту без розробленої та затвердженої проектної документації, чим порушено вимоги вищенаведених нормативних актів, а також ст. 7, 9 Закону України “Про архітектурну діяльність” та п. 6.2 ДБН А.3.1-5:2016 “Організація будівельного виробництва”.
За результатами цієї позапланової перевірки, на підставі Акту від 08.11.2024 р., Управління ДАБК прийняло:
08.11.2024 р. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 96 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), на підставі якого 19.11.2024 р. Управлінням ДАБК прийнята постанова № 2 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 96 ч. 1 КУпАП та накладено штраф в сумі 1 700 грн.;
08.11.2024 р. припис № 6 про зупинення підготовчих та будівельних робіт;
08.11.2024 р. припис № 6/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (далі - припис № 6/1), згідно з яким відповідач повинен усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва за адресою: м. Миколаїв, вул. Макарова адмірала (вул. Павла Скоропадського), буд. 60Г/5, шляхом розроблення та затвердження проектної документації на об`єкт будівництва до 08.12.2024 р.
28.11.2024 р. Міністерство розвитку громад та територій України видало наказ № 1417 про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю.
На цій підставі, 05.12.24 р. Управління ДАБК прийняло наказ № 115 про проведення позапланової перевірки щодо виконання ОСОБА_1 вимог приписів № 6 і № 6/1.
25.12.2024 р. Управління ДАБК провело позапланову перевірку, результати якої оформлені актом складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - Акт від 25.12.2024 р.), яким констатовано, що відповідач вимоги припису № 6/1 не виконав.
За результатами цієї позапланової перевірки Управління ДАБК прийняло:
25.12.2024 р. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП, на підставі якого 03.01.2025 р. Управління ДАБК прийняло постанову № 2 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та накладено штраф в сумі 6 800 грн.;
25.12.2024 р. припис № 9 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (далі - припис № 9), яким від відповідача вимагалось:
- усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом розроблення та затвердження проектної документації на об`єкт будівництва до 27.01.2025 р.;
- у разі невиконання вищенаведеної вимоги, усунути порушення шляхом добровільного знесення самочинного будівництва, а саме стін/перегородок невизначеного призначення з газобетонних блоків.
03.02.2025 р. Міністерство розвитку громад та територій України видало наказ № 143 про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю, яким Управлінню ДАБК доручено здійснити позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , щодо виконання вимог припису № 9.
На цій підставі 07.02.25 р. Управління ДАБК прийняло наказ № 26 про проведення позапланової перевірки.
27.02.2025 р. Управління ДАБК провело позапланову перевірку та склало акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - Акт від 27.02.2025 р.), яким констатовано, що ОСОБА_1 вимоги припису № 9 не виконав: проектна документація ним не розроблена та не затверджена, самочинне будівництво відповідачем не знесено.
За результатами останньої позапланової перевірки Управління ДАБК прийняло:
27.02.2025 р. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП, на підставі якого 06.03.2025 р. Управління ДАБК прийняло постанову № 4 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення та накладено штраф в сумі 6 800 грн.
ОСОБА_1 оскаржив припис № 6/1 до суду і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 р. у справі № 400/11486/24 у задоволенні позову було відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 виконував на об`єкті будівництва будівельні роботи у виді капітального ремонту, що потребувало розробки та затвердження проектної документації.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції залишена без задоволення, а рішення суду без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 15.09.25 р. касаційна скарга ОСОБА_1 була повернута скаржнику.
Також, ОСОБА_1 оскаржив до Миколаївського окружного адміністративного суду припис № 9 і рішенням суду від 17.03.2026 р. у справі № 400/1794/25 у задоволенні позову було відмовлено.
Згідно даних системи “Діловодство”, рішення суду у наведеній справі оскаржено не було і набрало законної сили 17.04.2026 р.
Питання знесення самочинно збудованих об`єктів врегульовано ст. 38 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, якою передбачено наступне:
у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до адміністративного суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
У разі неможливості виконання рішення адміністративного суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.
Виконання рішення адміністративного суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Отже, наведена норма встановлює послідовний ланцюг юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю права на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта, а саме:
1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;
3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
4) встановлення факту невиконання припису протягом визначеного ним строку.
Статтею 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено:
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1);
у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч. 7).
Таким чином, будівництво вважається самочинним, у разі якщо воно відповідає хоча б одному з наведених критеріїв:
- або воно здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети,
- або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи,
- або без належно затвердженого проекту,
- або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Актами від 08.11.2024 р., 25.12.2024 р. і 27.02.2025 р. встановлено виконання ОСОБА_1 капітального ремонту без розробленої та затвердженої проектної документації, обов`язковість якої передбачена Переліком № 406, Порядком № 45 і ДБН А.2.2-3-2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво”.
В мотивувальній частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 р. у справі № 400/11486/24 суд зробив висновок про виконання відповідачем капітального ремонту, без розробленої та затвердженої проектної документації, всупереч вимогам ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”, Порядку № 45, Переліку № 406, ДБН А.3.1-5:2016 “Організація будівельного виробництва”.
Таким чином, у прив`язці до ст. 376 ч. 1 ЦК України, тим самим відповідач здійснив самочинне будівництво.
Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством заходи впливу та притягнення винної особи до відповідальності.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 28.11.2018 р. у справі № 815/2311/15, від 06.03.2019 р. у справі № 810/5680/15, від 06.03.2019 р. у справі № 814/2645/15.
У постанові Верховного Суду від 29.01.2020 р. у справі № 822/2149/18 міститься такий висновок:
“У справі, яка розглядається, встановлено, що ОСОБА_1 здійснив будівництво без документів, що дають право на це, а саме: без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без відповідного документа на право власності чи користування земельною ділянкою, без належно затвердженого проекту.
Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.
Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.”.
Таким чином, у разі відсутності розробленої та затвердженої проектної документації і за умови невиконання припису про її розробку та затвердження, об`єкт будівництва підлягає знесенню незалежно від можливості його перебудови.
Додатково суд враховує, що відповідачем побудовано не окремий самостійний об`єкт, а зведені конструктивні елементи всередині вже існуючого об`єкта у виді стін/перегородок з газобетонних блоків, а тому в цьому випадку перебудова не може бути застосована.
Відповідачу були внесені два приписи № 6/1 і № 9, якими вимагалось усунути порушення шляхом розробки та затвердження проектної документації на об`єкт будівництва, а у разі невиконання такої вимоги, добровільно знести самочинне будівництво.
Відповідач приписи отримав, факт їх невиконання підтверджено двома позаплановими заходами, результати яких відображені в актах від 25.12.2024 р. і від 27.02.2025 р.
Приписи № 6/1 і № 9 були предметом судового розгляду і судами підтверджена правомірність цих приписів і законність їх вимог.
За приписами ст. 78 ч. 4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ст. 139 ч. 2 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що в даній справі свідки не залучались і не призначались експертизи, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ЄДРПОУ 41256954) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити.
2. Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) знести самовільно збудовані на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 стіни/перегородки у приміщенні 1-1, відповідно до технічного паспорта від 24 червня 2021 р., невизначеного призначення з газобетонних блоків, орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, загальною площею 19,34 кв. м.
3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз