Справа № 539/1448/26
Провадження № 1-кп/539/241/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Кам`янка Артемівського району Донецької області, українець, громадянин України, проживаючий адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, не одружений, інвалідності не маючий, на утриманні осіб не маючий, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України -,

встановив:
14.07.2023 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №553/1457/23, яка набрала законної сили 25.07.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
Окрім цього, 25.10.2023 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/4560/23, яка набрала законної сили 06.11.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
Крім того, 31.10.2024 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/4191/24, яка набрала законної сили 12.11.2024, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років.
Також, 09.04.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1291/25, яка набрала законної сили 22.04.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.
Крім цього, 28.05.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1818/25, яка набрала законної сили 10.06.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
Крім того, 03.07.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/2682/25, яка набрала законної сили 15.07.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
Окрім цього, 21.07.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/3339/25, яка набрала законної сили 01.08.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
Крім цього, 07.08.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/3730/25, яка набрала законної сили 19.08.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.
Крім того, 30.09.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/3927/25, яка набрала законної сили 13.10.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.
Крім цього, 19.12.2025 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/5140/25, яка набрала законної сили 30.12.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.
Незважаючи на вище викладене, ОСОБА_8 , будучи обізнаним про те, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі № 539/5140/25, яка набрала законної сили 30.12.2025, його позбавлено права керування транспортними засобами строком на десять років, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.
29.01.2026 до чергової частини Лубенського РВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою м. Лубни, вул. Садова, 61, працівниками ГРПП, за порушення ПДР, було зупинено автомобіль «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який умисно не виконує рішення суду, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами.
Так, 29.01.2026 о 09 год. 35 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Садова, що в м. Лубни Полтавської області та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. Після чого, в ході перевірки документів відносно ОСОБА_5 було складено постанову серії ЕНА № 6582804 від 29.01.2026 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом водієм у якого відсутній чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, вказав, що усвідомив неправомірність свого вчинку, щиро розкаявся з приводу скоєного, просить суворо не карати, повідомив, що штраф платити нічим.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в повному обсязі підтверджується та доводиться іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду від 29.01.2026 року відповідно до якого огляд проводився у м.Лубни, по вул.Садова, напроти будинку №61, де знаходився легковий автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору (а.с.68);
- фототаблицями до протоколу огляду місця події від 29.01.2026 року (а.с.70-74);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2025 року (справа №539/5140/25), що набрала законної сили 30.12.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років (а.с.76-78);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.09.2025 року (справа №539/3927/25), що набрала законної сили 13.10.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років (а.с.81-82);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.08.2025 року (справа №539/3730/25), що набрала законної сили 19.08.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років (а.с.85-86);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.07.2025 року (справа №539/3339/25), що набрала законної сили 01.08.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.89);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.07.2025 року (справа №539/2682/25), що набрала законної сили 15.07.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.91-92);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.05.2025 року (справа №539/1818/25), що набрала законної сили 10.06.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.96);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.04.2025 року (справа №539/1291/25), що набрала законної сили 22.04.2025 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років (а.с.99-102);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.07.2023 року (справа №539/1457/23), що набрала законної сили 25.07.2023 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 48000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.133-134);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.10.2023 року (справа №539/4560/23), що набрала законної сили 06.11.2023 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 48000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.135-136);
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.10.2024 року (справа №539/4191/24), що набрала законної сили 12.11.2024 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 48000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років (а.с.137-138);
- картками обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_5 (а.с.119-132);
- копією постанови серія ЕНА №6582804 від 29.01.2026 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 за ч.1 ст.126 КУпАП в сумі 425 грн (а.с.155);
- диском на якому міститься відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля під час зупинки автомобіля ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_1 (а.с.156);
- протоколом огляду електронного носія (оптичного диску) від 11.02.2026 року (а.с.158-161);
- копією паспорта ОСОБА_5 (а.с.164);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАС 21013 н.з. НОМЕР_1 (а.с.165).
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
При цьому під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими, недостовірними чи неналежними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Окрім того, з метою оцінки вказаних у попередньому розділі доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, які складені та зібрані стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та підтверджують законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.
На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії: за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він народився с. Нова Кам`янка Артемівського району Донецької області, українець, громадянин України, проживаючий адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, не одружений, інвалідності не маючий, на утриманні осіб не маючий, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа з 01.09.2022 року, під наглядом у КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» не перебуває, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався за допомогою до лікаря-невролога, посвідчення водія не отримував.
Відповідно до вимог ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дій та керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд враховує, висновок експерта №145 за результатами судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав, а виявляв ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді розладу особистості органічного походження і за своїм психічним станом не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 у теперішній час будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає, не знаходиться в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді розладу особистості органічного походження і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.
Суд, також враховує висновки досудової доповіді наданої Лубенським РВ філією ДУ «Центр пробації» в Полтавській області відповідно до яких результати оцінки ризику вчинення повторно кримінального правопорушення ОСОБА_5 показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання, роботи, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд визнає суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також суд враховує психічний стан (обмежену осудність) обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх вчинків, беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме: за ч.1 ст.382 КК України - у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи обставини, які характеризують обвинуваченого, його хронічні захворювання, суд вважає можливим звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею, можуть бути застосовані.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, суд вважає за доцільне застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем ЙОГО мешкання.
Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався.
Судові витрати відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 100, 369, 370, 374 КПК України, ст. 50, 65, 66, 67, 70, 382 КК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі ч. 2 ст. 20, п.1 ч.1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_5 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" ЛМР, за місцем мешкання ОСОБА_5 .
Речові докази:
- DVD-диск із відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейського, що зберігається в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя           ОСОБА_1