Справа № 953/9886/25
н/п 2-др/953/33/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 травня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В. розглянув у м. Харкові заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевська50" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
УСТАНОВИВ:
Історія справи
У вересні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевська50" (далі – ОСББ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг та судові витрати.
Київський районний суд міста Харкова рішенням від 29.04.2026 позов задовольнив частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ суму заборгованості у розмірі 40 851,58 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 939,13 грн. У решті позову відмовив.
Короткий зміст заяв про ухвалення додаткового рішення
04.05.2026 представниця відповідача звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСББ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн.
Заява мотивована тим, що під час розгляду цієї цивільної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу, а тому такі підлягають відшкодуванню.
Позиції учасників справи щодо заяв про ухвалення додаткового рішення
06.05.2026 від представника ОСББ надійшли заперечення проти заяви про стягнення витрат на правову допомогу. Заява мотивована тим, що відповідач та його представник не надали попередній розрахунок суми судових витрат відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України. Також вказує, що відповідач перебуває за кордоном, а тому підписати подані документи він не міг (акт виконаних робіт), що на переконання сторони є підставою для винесення окремої ухвали щодо дій адвоката.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 06.05.2026 прийняв заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначив її до розгляду без виклику учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Фактичні обставини, встановлені судом
У вересні 2025 року ОСББ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг та судові витрати.
Від представника відповідача до суду надійшли такі заяви по суті: 20.10.2025 відзив на позов, 31.10.2025 заперечення на відповідь на відзив, 09.03.2026 додаткові пояснення. У вказаних заявах по суті представник відповідача виклав свої заперечення щодо суті позовних вимог. Жодних заяв щодо попереднього розрахунку суми судових витрат у вказаних заявах по суті не вчинено.
Також відповідної заяви усно у судовому засіданні вчинено не було.
Київський районний суд міста Харкова рішенням від 29.04.2026 позов задовольнив частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ суму заборгованості у розмірі 40 851,58 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 939,13 грн. У решті позову відмовив.
Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось.
04.05.2026 представниця відповідача звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСББ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн.
До заяви було долучено договір про надання правничої допомоги № 1 від 15.10.2025, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 04.05.2026, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг в судовому засіданні) № 2 від 04.05.2026, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Наслідки недотримання вказаного положення визначені частиною другою вказаної статті, відповідно до якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Наслідки недотримання частини восьмої статті 141 ЦПК України визначені у абзаці 3 вказаної норми, згідно з яким у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18 сформував висновок, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої – сьомої статті 129 ГПК України (аналогічні положення містяться в частинах третій – п`ятій статті 141 ЦПК України) попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 124 ГПК України (яка кореспондується з частиною другою статті 134 ЦПК України) у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.
У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції – до прийняття постанови у справі.
Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 908/574/20).
У справі, що розглядається представник відповідача вступив у справу в жовтні 2025 року і подав ряд заяв по суті: відзив на позов, заперечення на відповідь та додаткові пояснення. Однак у жодній із наведених заяв по суті не вчинив заяву про попередній розрахунок витрат на правничу допомогу. Також справа розглядалась у спрощеному порядку, однак з викликом учасників. Представниця відповідача була присутня у судових засіданнях, однак усної заяви про намір відповідача заявити про попередній розрахунок витрат, про відшкодування витрат на правову допомогу та подання відповідних доказів до ухвалення рішення у справі не вчинила.
За таких обставин, суд констатує, що відповідач та його представник не дотримались положень частини першої статті 134 ЦПК України щодо своєчасного заявлення суду про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наслідком чого є відмова у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України. Такий висновок повністю узгоджується із наведеною усталеною практикою суду касаційної інстанції, яка враховуєтсья судом відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України. 
При цьому представниця відповідача у поданій заяві не наводить жодних обставин, причин неможливості заявити про попередній розрахунок у першій заяві по суті (відзиві на позов), або принаймні в наступних (запереченні на відповідь, поясненнях) та про не заявлення про витрати на правничу допомогу під час судового розгляду, не наводить. А тому у вказаній частині приймають заперечення позивача.
Водночас суд вважає безпідставними посилання представника позивача щодо постановлення окремої ухвали через перебування відповідача за кордоном з огляду на те, що, по-перше, суду не надано жодного доказу того, що відповідач не перебував у відповідний час на території України; по-друге, сторони не обмежені в праві урегульовувати свої відносини з використанням технічних засобів (телетайпного, телекомунікаційного листування, пересилання документів тощо). Тому посилання представника щодо наявності постановлення окремої ухвали відхиляються судом як необґрунтовані.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 49, 133, 134, 137, 141, 263 – 265, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити представнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви відшкодування витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове судове рішення складено та підписано 22.05.2026.

Суддя           Роман ВІТЮК