справа № 619/1215/25
провадження № 2/619/40/26

РІШЕННЯ
іменем України
18 травня 2026 року      м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.
за участю секретаря судового засідання Вишневської О.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, повернення земельної ділянки, встановив:
Стислий виклад позиції позивача.
Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 12.06.2025 року, просить усунути перешкоди Харківській обласній військовій (державній) адміністрації у користуванні та розпорядженні земельними ділянками державної власності лісового фонду шляхом:
- визнання незаконним та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 27.02.2004 № 352, яким затверджено проєкт організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське», загальною площею 1030,2494 га, в тому числі: на території Протопопівської сільської ради – 890, 9787 га, з них ріллі – 652, 6099 га, пасовищ – 211,1841 га, сіножаті - 27, 1847 га; на території Вільшанської сільської ради - 139, 2707 га, з них: ріллі- 118,4645 га, пасовищ - 20,8062 га та передано власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству земельні ділянки в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 873, 0093, з них: ріллі- 656,0158 га, пасовищ – 194,1200 га, сіножаті – 22, 8735 га, відповідно до проєкту організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське», в частині передачі ОСОБА_3 пасовища – 0, 5378; 
- визнання недійсним виданого ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №023833, в частині земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, загальною площею 0,5378 га, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010669300071; 
- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, площею 0,5378 га від 28.03.2025, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива СП»; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП» (код ЄДРПО: 3734135) на земельну ділянку з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, площею 0,5378 га, що знаходиться на території Харківського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:3117832163220) із одночасним закриттям розділу; 
- скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, загальною площею 0,5378 га в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням усіх речових прав щодо неї та їх обтяжень; 
- зобов`язання ОСОБА_3 та ТОВ «Нива СП» повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, загальною площею 0,5378 га, що знаходиться території Харківського району Харківської області, у власність держави в особі Харківській обласній військовій (державній) адміністрації (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 23912956). 
В обґрунтування позову зазначено, що розпорядженням районної державної адміністрації від 27.02.2004 №352 затверджено проект організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське», загальною площею 1030,2494 га та передано власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству земельні ділянки в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 873,0093 га відповідно до проекту організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське». Відповідно до списку громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), громадянці ОСОБА_3 виділено на підставі зазначеного розпорядження земельну ділянку площею 2,7431 га, з них ріллі-2,1411 га, пасовищ-0, 5378 га, сіножаті -0,0642. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №023833, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010669300071. Вказаним державним актом посвідчено право власності ОСОБА_3 , зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 6322081000:01:000;0405, площею 0,5378 га. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000;0405, площею 0,5378 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває у власності ОСОБА_3 , тобто на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 27.02.2004 №352 всупереч вимогам земельного і лісового законодавства, оскільки в силу положень ст. 20, 57, 84 ЗК України та ст. 5 Лісового кодексу України спірна земельна ділянка належить до земель державної власності лісогосподарського призначення та повинна використовуватись для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України. Крім того, 01.04.2025 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди від 28.03.2025 за ТОВ «Нива СП» зареєстровано право оренди земельної ділянки. Посилаючись на ст. 391 ЦК України просить зобов`язати повернути земельну ділянку.
Стислий виклад позиції відповідача.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ТОВ «Нива СП» - адвокат Янковський С.А. просить застосувати до позовної заяви наслідки спливу строку позовної давності, відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що з моменту винесення розпорядження, набуття права власності на земельну ділянку та укладання договору пройшло більше двадцяти років, що є підставою для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України. Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Аналізуючи наявні докази в матеріалах справи, чітко вбачається повна відповідність чинному на той час законодавству, відповідно до якого ОСОБА_3 було отримано у власність оспорювану земельну ділянку. Договір оренди земельної ділянки відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України, а тому не може бути визнаний недійсним. Оцінюючі докази та обставини укладання спірних договорів слід врахувати, що позивач не довів, не підтвердив належними та допустимими доказами обставини, за якими можливе витребування оспорюваної земельної ділянки з володіння відповідача ОСОБА_3 . Всі доводи та зазначення у позові ґрунтуються на припущеннях та хибних даних позивача.
У відповіді на відзив керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі посилаючись на те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення, її виділення і передання у приватну власність фізичній особі в принципі не могло відбутися за жодних умов, таким чином позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявляти впродовж усього часу тривання порушення прав законного володіння відповідної земельної ділянки. Отже, при зверненні до суду з позовом прокурором не було пропущено строк позовної давності. Звернення прокурора до суду у спірних правовідносинах спрямоване саме на припинення незаконної діяльності органів місцевого самоврядування та зміцнення авторитету держави, а також відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників, оскільки прийняття незаконних рішень органами виконавчої влади порушує рівновагу у соціально-економічних відносинах та негативно впливає на зміцнення їх авторитету у суспільстві. Крім того, у даному випадку встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у суді, оскільки уповноваженим органом відповідні заходи з метою захисту інтересів держави не вживаються, а отже прокурор є не альтернативним, а єдиним суб`єктом, який наділений повноваженнями щодо захисту інтересів держави, що становить виключний випадок, коли останній має не тільки право, але й обов`язок звернутися до суду для захисту інтересів. Отже, у зв`язку з тим, що земельна ділянка вибула з власності територіальної громади не законно, з допущенням порушень вимог чинного законодавства, то укладений договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у судовому порядку, а відповідача ОСОБА_3 не можна вважати добросовісним набувачем земельної ділянки, а отже на неї не поширюється положення ст. 388 ЦК України.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Прокурор, який діє в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про місце, дату та час підготовчого засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. 
Представник відповідача ТОВ «Нива СП»- адвокат Янковський С.А. заперечував проти задоволення позовних вимог.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - представник Данильченко М.І. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розпорядженням районної державної адміністрації від 27.09.2004 № 352 “Про передачу земельних ділянок в приватну власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству “Богодухівське” затверджено проект організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське», загальною площею 1030,2494 га, в тому числі: на території Протопопівської сільської ради – 890,9787 га, з них ріллі – 652,6099 га, пасовищ – 211,1841 га, сіножаті – 27,1847 га; на території Вільшанської сільської ради – 139,2707 га, з них ріллі-118,4645 га, пасовищ – 20,8062 га та передано власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству (згідно списку) земельні ділянки в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 873,0093 га, з них: ріллі-656,0158 га, пасовищ -194,1200 га, сіножаті – 22,8735 га, відповідно до проекту організації території земельних часток (паїв) колективного сільськогосподарського підприємства «Богодухівське». Дозволено громадянам виготовлення державних актів на право приватної власності на земельну ділянку з визначенням цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 37).
Відповідно до списку громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), громадянці ОСОБА_3 виділено на підставі зазначеного розпорядження земельну ділянку площею 2,7431 га, з них ріллі - 2,1411 га, пасовищ-0, 5378 га, сіножаті - 0,0642 (а.с. 38). 
Із пояснювальної записки начальника Дергачівського районного відділу земельних ресурсів до проекту Розпорядження “Про передачу земельних ділянок в приватну власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству “Богодухівське” вбачається, що згідно з даним розпорядженням погоджується проект приватизації земельних часток (паїв) по КСП «Богодухівське» розроблений приватною фірмою Орієнтир» та передаються у власність земельні ділянки (паї) громадянам власникам сертифікатів по КСП «Богодухівське» для ведення сільськогосподарського виробництва і які розташовані за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради та Вільшанської селищної ради (а.с. 39).
Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 85 від 25.02.2005 було внесено зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 27.09.2004 № 352, а саме «слова та цифри – загальною площею 873,0093 га з них: ріллі-656, 0158 га, пасовища -194,1200 га, змінено на слова та цифри – загальною площею 872,8860 га з них: ріллі-655,9726 га, пасовищ – 194,1132 га та зазначено внести зміни до додатку розпорядження голови райдержадміністрації від 27.09.2004 № 352 (зворотня сторона а.с.39).
Із пояснювальної записки начальника Дергачівського районного відділу земельних ресурсів вбачається, що підставою для розробки проекту розпорядження є проведення уточнення меж земельних ділянок по КСП «Богодухівське» на території Протопопівської сільської ради за межами населеного пункту. Метою розпорядження є надання у приватну власність земельних ділянок замість земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Предметом правового регулювання розпорядження є земельні ділянки, які надаються в приватну власність згідно з сертифікатами на земельні частки (паї) (а.с.41).
На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 отримала Державний акт серії ХР № 023833 на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 2.7431 га, яка розташована на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, КСП “Богодухівське”, що зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010669300071 (а.с. 42).
Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, яка знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, Протопопівська сільська рада. Земля сільськогосподарського призначення призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5378 га належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення органу виконавчої влади від 27.09.2004 № 352 (а.с. 43-44).
Матеріали справи містять знімки з публічної кадастрової карти щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 (а.с. 45,46) та поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 (а.с. 47-61).
З листа начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.12.2023 вбачається, що затверджено проект організації території земельних часток (паїв) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Богодухівське» загальною площею 1030,2494 га, в тому числі: на території Протопопівської сільської ради – 890,9787 га, з них ріллі – 652,6099 га, пасовищ – 211,1841 га, сіножаті – 27,1847 га; на території Вільшанської сільської ради – 139,2707 га, з них ріллі-118,4645 га, пасовищ – 20,8062 га та передано у приватну власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту (зворотня сторона а.с. 64-65).
Як вбачається з повідомлення начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.01.2024 земельні ділянки в тому числі і земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, розташовані за межами населених пунктів на території Солоницівської селищної ради до об`єднання території Протопопівської сільської ради Харківського району (колишнього Дергачівського) Харківської області. Земельні ділянки передані у приватну власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту (а.с. 68).
З відповіді т.в.о. директора Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 (5) частково знаходиться в межах кв. 136 виділ 9 Мерчанського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство «ДП «Ліси України», площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 (5)з межами кв. 136 виділ 9 Мерчанського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство «ДП «Ліси України» становить 0,4502 га із загальної площі ділянки 0,5378 га (а.с. 74-75, 78-79).
Відповідно до відповіді директора філії «Жовтневе лісове господарство» - земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 перебуває в межах кварталу №136 виділ №9 Мерчанського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство «ДП «Ліси України». Про протиправне вилучення земельних ділянок ДП « Ліси України», яке є правонаступником ДП «Жовтневе лісове господарство» стало відомо за результатами розгляду цього запиту (а.с. 82-83). 
Із листа директора Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської військової адміністрації та голови Державного агентства лісових ресурсів України вбачається, що про можливість порушення інтересів держави стало відомо зі змісту даного листа (зворотня сторона а.с. 94,95).
28.03.2025 ОСОБА_3 уклала договір оренди земельної ділянки площею 0, 5378 га з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405, розташованої на території Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області за межами села Протопопівка (колишньої Протоповіської сільської ради Дергачівського району) з ТОВ «Нива СП» та акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 207-211).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав земельної ділянки та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна – земельна ділянка площею 0, 5378 га з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 перебуває в оренді відповідно до договору оренди землі укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Нива СП» 28.03.2025 строком на 49 років. На підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.2025 на земельну ділянку з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 накладено арешт (а.с. 212, 213-214).
До матеріалів справи надано фототаблицю з публічної кадастрової карти стосовно земельної ділянки площею 0, 5378 га з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 ( том 2 а.с. 13-21). 
Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.
Згідно зі статтею 14 Конституції України, статтею 1 ЗК земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до статті 19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 55 ЗК).
Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення (стаття 56 ЗК).
Стаття 57 ЗК закріплює особливості використання земель лісогосподарського призначення.
Статтею 5 Лісового кодексу України (далі ЛК України) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до земель лісогосподарського призначення належать, зокрема, лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісового фонду, визначення їх меж провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством.
Статтею 8 ЛК України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
В порядку статті 12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею 5 гектарів. Ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 27 ЛК України до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин віднесено передачу у власність, надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 31 ЛК України до повноважень обласних державних адміністрацій віднесено передання у власність, надання у постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах обласного значення та припиняють права користування ними.
Відповідно до статті 52 ЛК України документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органувиконавчої влади з питань лісового господарства на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах на підставі: 1) матеріалів лісовпорядкування; 2) рішень про передачу у власність, надання в постійне користування земельних лісових ділянок, їх вилучення (викуп),зміну поділу лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; 3) актів огляду місць заготівлі деревини, інших продуктів лісу та використання корисних властивостей лісів; 4) актів технічного приймання лісових культур; 5) актів переведення не вкритих лісовою рослинністю земель у вкриті лісовою рослинністю землі; 6) актів обстеження в разі зміни категорій земель у результаті господарської діяльності, стихійних явищ та інших факторів.
В силу частини 1 та частини 3 статті 57 ЛК України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.
Згідно із частинами 1,2 статті 103 ЛК України спори з питань охорони, захисту, використання та відтворення лісів вирішуються в установленому порядку органами місцевого самоврядування, органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, судами. Виключно судом вирішуються спори з питань володіння, користування і розпоряджання лісами, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Відповідно до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово - картографічні матеріали лісовпорядкування.
Згідно з нормами статей 181-184, 202-204 ЗК України, Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Закону України "Про землеустрій" дані державного земельного кадастру - це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.
Звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду, яка перебуває у державній власності, її передача у приватну власність є незаконною, що є підставою для усунення перешкод у здійсненні права розпорядження та користування земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення спірної земельної ділянки на користь держави із приватної власності.
При цьому прокурор, зокрема, посилався на те, що спірна земельна ділянка частково знаходиться в межах кв. 136 Мерчанського лісництва філії “Жовтневе лісове господарство” ДП “Ліси України”, орієнтовна площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 з межами лісництва становить 0,4502 га з загальної площі 0,5378 га.
Судом встановлено, що відповідно до інформації філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України» від 16.02.2024 N?225/285 згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 1990 року, які діяли станом на 2004 рік земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 перебуває в межах кварталу N?136 виділ N?9 Мерчанського лісництва Філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України». З вказаного періоду зміни площі земель відповідного кварталу та виділу не відбувались, що посвідчується в тому числі, планшетом лісокористування N?5 від 1990 року.
ДП «Ліси України» не отримувало рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про вилучення, припинення права постійного користування, про передачу прав на вказану земельну ділянку. Крім того, ДП «Ліси України» не здійснювало відмову або припинення права постійного користування на дану земельну ділянку не отримувало грошових коштів з відшкодування втрат лісогосподарського виробництва.
Водночас, відповідно до інформації ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» згідно з матеріалами лісовпорядкування 2006 року та 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 знаходиться в межах кв. 136 виділ 9 Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України», площа перетину земельної ділянки з кадастровим номером 6322081000:01:000:0405 з межами лісництва становить 0,4502 га з загальної площі 0,5378 га.
Отже, передача земельної ділянки, яка розташована в кварталі № НОМЕР_3 виділ НОМЕР_4 Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України» у власність ОСОБА_3 відбулася в порушення вимог ст.14 Конституції України, ст.57 Лісового кодексу, ст.12, 20, 40, 116, 149, 151, 198 Земельного кодексу України без дотримання порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.
Вказані обставини в ході розгляду справи не спростовані відповідачами належними та допустимими доказами.
Разом з тим, при вирішенні спору слід зауважити, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19).
У цій справі позивач заявив вимоги про усунення перешкод Харківській обласній військовій (державній) адміністрації у користуванні та розпорядженні земельними ділянками державної власності лісового фонду шляхом: 
- визнання незаконним та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 27.02.2004 № 352, 
- визнання недійсним виданого ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку 
- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки 
- скасування державної реєстрації земельної ділянки 
- зобов`язання ОСОБА_3 та ТОВ «Нива СП» повернути земельну ділянку.
Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначений у статті 16 ЦК.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19).
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21)).
Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК (негаторний позов).
Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
У земельних правовідносинах сталим є підхід Верховного Суду про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК є ефективним способом захисту права власності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17).
Верховний Суд неодноразово зазначав, що повернення земельної ділянки - це негаторний позов, а витребування - віндикаційний позов. Вони є різними як за свої правовим змістом, так і за наслідками та доказуванням (див. постанова Верховного Суду від 25 лютого 2026 року у справі № 552/2491/22).
Також Велика Палата Верховного Суду виснувала те, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц).
Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19).
Визнання недійсним державного акта також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 94)).
Так само задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а скасування рішення чи запису про проведену державну реєстрацію права не є належним способом захисту порушеного права. У такому випадку державний реєстратор здійснює відповідну реєстраційну дію на підставі рішення суду про витребування майна (пункт 54 постанови Верховного Суду від 7 липня 2025 року у справі № 354/612/15-ц).
Отже, у справах з подібними правовідносинами Верховний Суд однаково та послідовно застосовує норми права та робить висновки, що правомірним та ефективним способом захисту порушених прав держави на землі лісогосподарського призначення є саме віндикаційний позов.
З огляду на те, що вищеперелічені вимоги позивача не підлягають задоволенню - не підлягає задоволеню і вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. 
Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту. 
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, подана відповідачем заява про застосування строків позовної давності не підлягає окремому вирішенню, адже сплив позовної давності має правове значення лише у разі встановлення судом обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України за відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.
Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України застосовані засоби забезпечення позову підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні позову керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива СП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, повернення земельної ділянки – відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.2025 у справі № 619/1215/25.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи:
позивач: Дергачівська окружна прокуратура Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м. Дергачі, вул Європейська, 63, в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, код ЄДРПОУ 23912956, місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 64, Державного агентства лісових ресурсів, код ЄДРПОУ 37507901, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9-а;
відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива СП», код ЄДРПОУ:37346135, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с. Протопопівка, вул. Центральна, буд.73А;
третя особа: Державне спеціалізоване підприємство «Ліси України», код ЄДРПОУ: 44768034, місцезнаходження: м.Київ, вул Шота Руставели, 9А.

Суддя О. В. Пруднікова