Справа № 309/525/26
Провадження № 2/309/253/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області 
у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В. 
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивачка, посилаючись на те, що:
-вони з відповідачем перебували у шлюбі, який між ними розірвано 12 січня 2022 року на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області;
-за час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-на підставі рішення Хустського районного суду від 4 березня 2024 року задоволено її позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2600грн. щомісячно до досягнення ним повноліття; проте зазначена сума аліментів є меншою за 50 % прожиткового мінімуму, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України»;
-дана сума є недостатньою для матеріального утримання дитини у зв`язку з інфляцією, подорожчанням продуктів харчування, одягу та побутових послуг, що не забезпечує мінімального рівня забезпечення дитини першочерговими необхідними речами; тому вона змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів;
-відповідач працює за кордоном, має хороший заробіток, є працездатним, молодого віку, тому вона вважає, що він спроможний матеріально допомагати своїй дитині,
звернулася до суду з позовом та просить: змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Хустського районного суду від 4 березня 2024 року, з 2600грн. на 5000грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.19/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила проводити розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву /а.с.44/, згідно з якою позовні вимоги не підтримав та просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву /а.с.29-40/, в якому позовну вимогу про збільшення розміру аліментів не визнав, посилаючись на те, що:
-на підставі рішення Хустського районного суду від 25 липня 2022 року він почав сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 2200грн. на місяць, починаючи з 16.03.2021, а на підставі рішення Хустського районного суду від 4 березня 2024 року /справа №309/301/24/ - розмір аліментів було змінено на 2600грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку;
-станом на 31.03.2026 заборгованості по сплаті аліментів немає;
-останнім часом він проживає та працює за кордоном і не може регулярно бачити свого сина та брати участь у його вихованні. Він дуже сумує за ним і знаходить можливість через свою матір брати участь у додаткових витратах на сина, а також вживає всіх заходів для спілкування із сином за допомогою відеозв`язку;
-однак позивачка у справі, його колишня дружина, не виходить із ним на зв`язок та не надає йому можливості регулярно спілкуватися з дитиною за допомогою відеозв`язку, вигадуючи будь-які незначні причини для цього;
-за весь цей період, крім основної суми аліментів, які він сплачує на рахунок позивачки, він також оплачував дитячий садок і харчування сина: 25.11.2024 - 100 грн, 23.01.2025 - 1250грн. та 25.02.2025 - 1500грн.. У 2026 році ним було придбано велосипед /25.03.2026/, вартістю 4500грн. та дитячі санки /12.01.2026/, вартістю 4300грн., для розвитку рівноваги сина. Щомісяця він закуповує продукти та одяг для сина і передає їх дитині через свою матір в Україну. Крім того, коли син хворів, він перераховував кошти на лікування на картку позивачки - всього додаткові витрати на сина - 21200грн.;
-крім того, у жовтні 2025 року ним було придбано Камаз дров, вартістю 20000грн., для опалення будинку, в якому проживає позивачка разом зі своїми родичами;
-з урахуванням усього вищенаведеного та поданих до суду доказів, він як відповідач у справі та батько дитини, стверджує, що щомісячно витрачає на сина суму, яка значно перевищує 2600грн., визначених у рішенні суду від 4 березня 2024 року,
тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивачка ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву /а.с.41-43/, в якій просила відхилити викладені аргументи відповідача, посилаючись на те, що:
-через важкий матеріальний стан вона була змушена звернутися до суду про збільшення розміру аліментів, оскільки попереднім рішенням суду встановлений спосіб стягнення аліментів не забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень;
-аліменти в розмірі 2600грн. є недостатніми для утримання сина через зростання цін на харчування, одяг, витрати на розвиток дитини, її здоров`я та оплату дитячого садка;
-з осені син буде йти до першого класу, що потребує додаткових витрат на навчання.
Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд проводить судове засідання в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.12-13/.
Рішенням Хустського районного суду від 4 березня 2026 року вирішено: змінити розмір аліментів, що встановлено рішенням Хустського районного суду від 25.07.2022 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2600грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття /а.с.4-7/.
Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ні позивач, ні відповідачка не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.
Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дітей відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивачки на утримання неповнолітньої дитини, якій виповнилося 6 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами. 
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивачки, враховуючи вищевказані загальновідомі обставини.
Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:
-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2026 року - 3512грн.00коп.;
-в теперішній час мінімальний рекомендований розмір аліментів на кожну дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час - 3512грн.00коп./;
-позивачка не надала суду ніяких доказів поліпшення матеріального стану відповідача до такого стану, щоб він мав можливість сплачувати аліменти по 5000грн.00коп. на утримання дитини щомісячно /як вона просить в позовній заяві/;
-твердження відповідача про те, що він періодично надає допомогу дитини не має якогось самостійного правового значення, оскільки в інтересах дитини є отримання саме постійного, стабільного утримання, а не періодичних платежів, які залежать виключно від волі відповідача,
суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 4 березня 2026 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 3500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти у такому визначеному збільшеному розмірі - по 3500грн. щомісячно, не встановлено.
Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1331грн.20коп., від сплати якого позивач звільнений.
Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст.12, 13, 81, 82, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд  
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 / до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 / про зміну розміру аліментів, - задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Хустського районного суду від 4 березня 2024 року, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 3500грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1331грн.20коп..
Повне судове рішення складено 27 квітня 2025 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Хустського 
районного суду:  О.В.Лук`янова