Справа № 626/1879/25
Провадження № 2-др/626/15/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
23.06.2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області 
в складі:головуючого - судді Рибальченко І.Г.,
за участі секретаря Скачко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Шейки Євгенія Юрійовича про стягнення з Управління соціального захисту населення Берестинської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Управління соціального захисту населення Берестинської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Шейка Є.Ю. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 . 
Вимоги заяви обгрунтовано тим, що рішенням Берестинського районного суду Харківської області від 02.06.2026 року задововлено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Управління соціального захисту населення Берестинської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди. Проте при винесенні рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Тому на даний час просить суд винести доаткове рішення, яким стянути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Берестинської районної державної адміністрації Харківської області витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомили, клопотань, заяв відзиву на подану заяву до суду не надали.
Суд не вбачає, що участь сторін та інших учасників справи при вирішенні питання про стягнення судових витрат є необхідною, а тому ухвалює додаткове рішення з цього питання у їх відсутності.
За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення із таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Також приписи частини другої ст.141 ЦПК України передбачають, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:
- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;
- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21, від 31 травня 2022 у справі № 917/304/21, від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20).
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124,129 ГПК України (аналогічні положення закріплені й у статтях 134, 141 ЦПК України), кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19).
У постанові від 31липня 2024року у справі №916/2929/22 Верховний Суд наголосив на різниці між заявою про стягнення судових витрат та заявою про намір подати докази понесення судових витрат, про яку йдеться у частині 8 статті 129 ГПК України (аналогічна норма міститься у частині 8 статті 141ЦПК України).У вказаній нормі йдеться не про заяву про стягнення витрат, а саме про те, що розмір цих витрат встановлюється на підставі доказів, поданих або до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, ключовим є те, коли саме особа, яка має намір стягнути судові витрати, подала до суду докази та які дії для цього вчинила.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Важливою складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності.
З урахуванням принципу правової визначеності, заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Протилежне тлумачення розуміння частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України суперечить принципу правової визначеності та посягає на гарантоване державою верховенство права.
Також суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23), де зазначено, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Представник позивача – адвокат Шейка Є.Ю. в своїй заяві зазначає, що з урахуванням того, що судове засідання проводилось без фіксування судового процесу технічними засобами, а відповідно і без участі сторін, то були фактично позбавлені права заявити усну чи письмову заяву щодо наміру подати доказ витра на правничу допомогу.
Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Так, із заявою про розподіл витрат на правничу допомогу сторона позивача звернулася до суду 09 червня 2026 року, тобто після ухвалення 02.06.2026 року рішення по суті справи.
До 02 червня 2026 року ні позивач ні її представник – адвокат Шейка Є.Ю. із заявами такого змісту до суду не зверталися, документів, які б підтверджували понесені позивачем витрати на правничу допомогу не подавали.
При цьому саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.
Жодних обставин, які б завадили стороні відповідача вчасно подати відповідну письмову заяву та докази понесення витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 908/574/20 (провадження № 61-3454св22)).
Таким чином, враховуючи, що представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі не заявив про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
За встановлених обставин саме позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Шейка Є.Ю., які не вчинили передбачені процесуальним законодавством дії, має нести ризик настання відповідних негативних процесуальних наслідків своєї бездіяльності.
Керуючись ст. ст. 270, 137, 141 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Шейки Євгенія Юрійовича про стягнення з Управління соціальної та ветеранської політики Берестинської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Берестинської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: