ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/902/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шатернікова М.І. 
при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом  Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ідент. код 31557119)
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Шале" (63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Робоча, буд. 55-Б; ідент. код 43155421)
про зобов`язання вчинити дії та стягнення 18 607,27 грн
за участю представників:
позивача – Капустник Ю.А. 
відповідача – Щеглаков І.Є. 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Шале", в якій сформовано дві вимоги, зокрема, позивач просить: зобов`язати ТОВ "Клуб Шале" забезпечити працівникам КП "Харківські теплові мережі" безперешкодний доступ до об`єктів за адресою: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б для проведення обстеження систем централізованого водовідведення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 18 607,27 грн за послуги з централізованого водовідведення та абонентське обслуговування за період: 01.11.2025 по 31.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.03.2026 прийнято позовну заяву КП "Харківські теплові мережі" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/902/26, розгляд якої призначити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 23.04.26 о 10:30.
13.04.2026 представником відповідача в системі "Електронний суд" сформовано відзив на позовну заяву (вх. № 8861 від 14.04.2026), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" наголошуючи, що позивачем до матеріалів справи не надано жодних первинних документів, які б підтверджували факт та реальний обсяг послуг, що ТОВ "Клуб Шале" отримує з централізованого водовідведення, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості по основному боргу, який не містить детального обґрунтування того, яким саме чином була визначена ціна послуг з централізованого водовідведення та акт звірки від 18.02.2026 р. складені працівниками КП "ХТМ" в односторонньому порядку, не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не фіксують факту здійснення господарської операції (реального прийняття стічних вод у певних обсягах), а є лише відображенням односторонніх внутрішніх аналітичних даних позивача. Позивачем не надано жодного доказу направлення спірних рахунків №3674766 від 30.11.2025 р., №3702194 від 30.12.2025 р. та №3729500 від 31.01.2026 р. на офіційну юридичну адресу відповідача (63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Робоча, буд. 55б). Надані позивачем акти обстеження від 22.08.2024 р., від 02.06.2025 р., від 15.10.2025 р. не можуть вважатися допустимими доказами з огляду на те, що вони складені позивачем в односторонньому порядку і не містять підпису в графі «Споживач»; в порушення приписів Правила користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України (далі – Правила №190), надані позивачем акти не відповідають формі, яка визначена Правилами №190, не містять підпису представника ТОВ «Клуб Шале», як і не містять підписів двох незалежних свідків. Крім того, відповідачем у відзив зазначено, що відповідач також планує понести витрати, пов`язані з подальшою участю адвоката в судовому провадженні, орієнтований розрахунок вартості вищевказаних послуг складає приблизно 20 000 грн. 
17.04.2026 року позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх. № 9333) у якій останній повністю відхиляє позицію відповідача, вважає її хибною, не підтвердженою жодним доказом, жодною нормою права, а заявлені позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню на користь позивача. Так, за твердженнями позивача, факт надання послуг з централізованого водовідведення підтверджується технічними умовами (ТУ) та актом врізки: Домоволодіння за адресами: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б підключене до систем централізованого водовідведення відповідно до Технічних умов №489/К від 03.04.2017 (вул.. Білої Акації, 20) та №490/К від 03.04.2017 (вул. Білої Акації, 20Б); обсяг водовідведення за законом дорівнює обсягу спожитої води. За адресами особові рахунки відкриті по категорії «населення», нарахування здійснювалися як для споживачів фізичних осіб, щомісяця виставлялися рахунки які були сплачені. Ні фізичних осіб на яких були відкриті особові рахунки по категорії «населення», ні від ТОВ «Клуб Шале» на адресу виконавця послуг не надходило жодного звернення (акт – претензія) щодо відсутності чи не якості послуг з централізованого водовідведення, також не надходило звернень щодо припинення надання послуг з централізованого водовідведення шляхом відключення від систем централізованого водовідведення. При цьому, оскільки споживачем не надається інформація щодо показань засобів обліку встановлених на артезіанських свердловинах та не допускається представник виконавця послуг для зняття контрольних показань засобів обліку, нарахування здійснені відповідно середнього споживання послуг за попередні 12 місяців з урахуванням додаткової кількості стічних вод у розмірі 20% від розрахункового обсягу стічних вод, які щомісячно потрапляють в мережу міської каналізації внаслідок випадання атмосферних опадів з загальної площі Споживача в розмірі 0,3647 га, відповідно до витягу та за даними Харківського Гідрометцентру із застосуванням коефіцієнтів стоку відповідно до п. 3.21 Правил приймання стічних вод споживачів у каналізаційну мережу м. Харкова, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.09.2010 № 321) та відповідно до діючих тарифів. Позивач наголошує, що нормами законодавства, що регулюють сферу надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не встановлено обов`язок виконавця послуг щодо направлення рахунків на юридичну адресу споживача з описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення відправлення; порядок направлення рахунків тощо узгоджується сторона при укладенні договору, проте такий договір не укладено, хоча позивач повідомляв про необхідність укладення відповідного договору, у зв`язку з виявленим порушенням, а саме веденням господарської діяльності юридичної особи без укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресами: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б.
23.04.2026 представником відповідача надано до матеріалів справи заперечення (вх. № 9781), в якому відповідач наголошує, що надані позивачем документи стосовно підключення до централізованого водовідведення та встановлення свердловини забору води оформлені на фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , жодних підтверджень того, що саме ТОВ «Клуб Шале» володіє свердловиною на забір води або така свердловина перебуває на балансі або в оренді у ТОВ «Клуб Шале», КП «ХТМ» до матеріалів справи не надано; ці документи не підтверджують тієї обставини, що саме ТОВ «Клуб Шале» використовує каналізацію, підведену до даних домоволодінь для власних господарських потреб. Відповідач заперечує факт того, що ТОВ «Клуб Шале» здійснювало оплату послуг з централізованого водовідведення у вересні 2025 року; заперечує факт належного направлення позивачем вимоги про оплату відповідачу, оскільки загальновизнаним звичаєм ділового обороту в Україні є направлення офіційних документів (у тому числі рахунків на оплату послуг) суб`єктам господарювання саме рекомендованим поштовим відправленням або цінним листом з описом вкладення на юридичну адресу одержувача, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань і лише такий порядок направлення кореспонденції може забезпечувати ідентифікацію відправника та одержувача, фіксацію змісту відправлення (через опис вкладення), підтвердження факту вручення документа уповноваженій особі. Разом з тим, відповідач не визнає правомірність складених позивачем актів обстеження від 22.08.2024 р., 02.06.2025 р., 15.10.2025 р., наголошуючи що позивач у відповіді на відзив маніпулює нормами матеріального права, намагаючись довести обставини нібито ведення господарської діяльності та споживання послуг без договору, проте останній використовує акти, складені у довільній формі, безпідставно посилаючись на норму (п. 31 Правил №690), яка стосується фіксації зовсім інших обставин, а саме недопуску до лічильника. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Харківські теплові мережі". 
У підготовчому засіданні 23.04.2026 у справі постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 21 травня 2026 року о 10:00 год.
27.04.2026 року позивачем до суду надано пояснення (вх. 10097), які долучено до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 21.05.2026 у справі постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 28.06.2026 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 11 червня 2026 року о 10:30 год.
Представник позивача у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача просить відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі.
У судовому засіданні 11.06.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
Домоволодіння за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 підключене до систем централізованого водовідведення відповідно до Технічних умов № 489/К від 03.04.2017 (вул. Білої Акації, 20) та № 490/К від 03.04.2017 ( АДРЕСА_1 ). (а.с. 101-117).
Замовниками проведення відповідних робіт на об`єкті будівництва - домоволодіння, що будується, були фізичні особи Синиця Н.М. та ОСОБА_1 . 
Робочий проєкт на встановлення вузла обліку води на свердловину за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 погоджено з виконавцем послуг, про що є відмітка в проекті. 
До матеріалів справи надано копії паспортів на артезіанські свердловини: щодо розташування на території за адресою АДРЕСА_2 ; належність та користувачем якої вказано Парасюк Тетяну Іванівку; щодо розташування на території за адресою АДРЕСА_3 ; належність та користувачем якої вказано ОСОБА_2 .
Позивач повідомляє, що за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 особові рахунки були відкриті по категорії «населення», нарахування здійснювалися як для споживачів фізичних осіб, щомісяця виставлялися рахунки які були сплачені.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб Шале" (ідент. код 43155421) згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було створено (проведено державна реєстрація юридичної особи) 06.08.2019, номер запису: 14791020000029791. Основним видом діяльності товариства визначено: Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання (55.20).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:
- житловий будинок літ. "А-1", літ. "Б-2", загальною площею 472,7 га, земельна ділянка з кадастровим номером 6310136300:11:001:0121 площею 0,3647 га, розташовані за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 13.08.2019 року;
- житловий будинок літ. "Б-2", загальною площею 228,2 га, розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 13.08.2019 року;
- земельна ділянка з кадастровим номером 6310136300:11:001:0516 площею 0,055 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 13.08.2019 року;
- земельна ділянка з кадастровим номером 6310136300:11:001:0513 площею 0,045 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 13.08.2019 року;
- житловий будинок літ. "А-2", загальною площею 226,6 га, розташований за адресою АДРЕСА_4 зареєстрований на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 23.02.2021 року;
- земельна ділянка з кадастровим номером 6310136300:11:001:0511 площею 0,045 га, розташована за адресою АДРЕСА_4 зареєстрована на праві власності за ТОВ "Клуб Шале", запис про державну реєстрацію права власності здійснено 23.02.2021 року;
Як повідомляє позивач, 22.04.2024 представниками КП "Харківводоканал" під час проведення запланованого обстеження систем централізованого водовідведення, було встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20-Б розташовано комплекс сімейного відпочинку "Club Chale". Представникам КП "ХВК" 22.08.2024, 02.06.2025, 15.10.2025 доступ на територію приватної власності ТОВ "Клуб Шале" для зняття контрольних показань не надано.
На підставі зазначених обставин ТОВ «Клуб Шале» були надані повідомлення від 28.08.2024, 02.06.2025 та від 15.10.2025 про виявлення порушення та про необхідність звернутися до виконавця послуг з централізованого водовідведення для укладення договору про надання послуг. У повідомленнях зазначено, що повідомлено вручено представнику, який відмовився від підпису.
На виконання рішення 38 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 30.04.2025 № 813/25 «Про реорганізацію комунальних підприємств та зміну назви» здійснено заходи з реорганізації КП «Харківводоканал» шляхом його приєднання до КП «Харківські теплові мережі», а саме здійснено передачу основних засобів, необхідних для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що відображено в передавальних актах про передачу частини балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів комунального підприємства "Харківводоканал" правонаступнику – комунальному підприємству «Харківські теплові мережі».
З 01 листопада 2025 року КП «Харківські теплові мережі» провадить ліцензовану діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, як правонаступник КП «Харківводоканал», на підставі ліцензії, виданої КП «Харківводоканал» (Постанова НКРЕКП від 30.12.2025 № 2219 та від 24.02.2026 №293 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07.10.2016 № 1816»).
Як зазначає позивач, у зв`язку з використанням відповідачем домоволодіння за адресою м. Харків, вул. Білої Акації, 20, вул. Білої Акації, 20-Б у підприємницькій діяльності, бездіяльністю відповідача щодо укладення договору з позивачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, користування останнім наданими позивачем послугами, відмовою доступу до мереж водовідведення та зняття контрольних показників приладів обліку, КП «Харківські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № 63744 на ТОВ "Клуб Шале" та здійснені нарахування за спожиті послуги з централізованого водовідведення за тарифами, як споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення (для «юридичних осіб») відповідно до п. 31, 32 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, нарахування здійснені з дати встановлення факту порушення, а саме з 24.08.2024 (корегування здійснено в листопаді 2025 року) по 31.01.2026.
За період з листопада 2025 по січень 2026 позивачем сформовано рахунки для оплати відповідачем послуг з водовідведення на загальну суму 31 115,95 грн. При розрахунку обсягу наданих послуг з централізованого водовідведення позивачем враховано додаткову кількість стічних вод у розмірі 20% від розрахункового обсягу стічних вод, які щомісячно потрапляють в мережу міської каналізації внаслідок випадання атмосферних опадів з загальної площі Споживача в розмірі 0,3647 га, відповідно до витягу та за даними Харківського Гідрометцентру із застосуванням коефіцієнтів стоку відповідно до п. 3.21 Правил приймання стічних вод споживачів у каналізаційну мережу м. Харкова, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.09.2010 № 321 та діючий тариф (ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2024 № 2335. Споживачу була нарахована плата (в тому числі і за абонентське обслуговування та за обслуговування внутрішньо будинкових систем відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг») т виставлені рахунки на цю суму.
Сума частково погашена в розмірі 12 508,68 грн (переплата по особовому рахунку який був відкритий по категорії «населення»), і залишок заборгованості становить 18 607,27 грн, а саме:.
- заборгованість за послуги з централізованого водовідведення – 18 394,51 грн;
- заборгованість за абонентське обслуговування – 212,76 грн.
З огляду на вищевикладене, позивач зазначає, що станом на дату звернення з позовною заявою загальна сума заборгованості становить 18 607,27 грн., яка утворилась за період з 01.11.2025 по 31.01.2026 та в силу приписів Постанови КМУ № 690, ст. 7, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як споживач зобов`язаний допустити представників виконавця послуг до об`єктів для перевірки показників, огляду мереж та перевірки технічного стану обладнання. Натомість неможливість обстеження мереж водовідведення створює загрозу аварійних ситуацій на мережах централізованого водовідведення, що може негативно вплинути не лише на споживача, а й на інших споживачів Шевченківського району міста Харків (процес погіршення стану довкілля, що створює небезпеку для життя людей та екосистем)..
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до статті 6 Цивільного України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, згідно умов статті 901 Цивільного кодексу України.
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008 року № 190 у разі зміни цільового призначення приміщення та/або запланованих змін господарської діяльності споживачів, якщо вони ведуть до зміни обсягів спожитої питної води та скидів стічних вод, у місячний строк споживачі до дати виникнення змін надають виконавцю послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення заяву та відповідні документи для одержання технічних умов та внесення змін до договору.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення Споживачі повинні: у разі зміни у своєму водовідведенні (зміна технологічних процесів або зміна на 30 % і більше попередніх обсягів водовідведення, виконання будівельних робіт на території об`єкта (у разі якщо воно впливає чи може вплинути на виконання споживачем вимог до скиду, виданих виконавцем), приєднання субспоживача тощо) повідомляти виконавця у семиденний строк про виникнення таких змін та вносити відповідні зміни до договору; укладати новий договір з виконавцем у разі зміни власника об`єкта; надавати працівникам виконавця необхідну інформацію щодо своєї системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд.
Доказів урегулювання між сторонами правовідносин щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до суду не надано.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Пунктом 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, встановлено, що Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарнотехнічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний виконавець комунальної послуги має право доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг;
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008 року № 190 споживач забезпечує доступ представників виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення для обстеження стану та виконання умов водопостачання та водовідведення споживача, пломбування та зняття показів вузлів/засобів обліку.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у наданих до суду заявах по суті спору, зокрема, зазначає, що позивачем не доведено факт надання та отримання послуг саме відповідачем, недотримано позивачем процедуру складання актів та вручення повідомлень відповідачу, не доведено належними доказами факту вручення відповідачу рахунків на оплату. 
Суд не приймає вищевикладені заперечення відповідача з огляду на наступне.
Щодо заперечень в частині доведення факту надання послуг з централізованого водовідведення.
Із загальновідомих джерел вбачається, що в мережі Інтернет розміщено сайт за посиланням https://clubchalet.com.ua/ в якому запропоновано надання CLUB CHALET комплексу послуг відпочинку для всієї родини в центрі Харкова, зокрема, запропоновано скористатись такими послугами: оренда шале, ресторан, рибалка, спа послуги. Місце розташування комплексу за адресою м. Харків, вул. Білої Акації, 20.
Домоволодіння за адресами: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б підключене до систем централізованого водовідведення відповідно до Технічних умов №489/К від 03.04.2017 (вул. Білої Акації, 20) та №490/К від 03.04.2017 (вул.. Білої Акації, 20Б). Замовниками розробки ТУ, фактичного підключення об`єкта до централізованої мережі водовідведення та встановлення лічильників були фізичні, проте у подальшому комплекс нерухомого майна та земельні ділянки за адресою м. Харків, вул. Білої Акації, 20, вул. Білої Акації, 20-А та вул. Білої Акації, 20-Б була зареєстрована на праві власності за відповідачем, про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що послуга з централізованого водовідведення за адресами що за адресою: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б не отримується належної якості, звернень про відмову в отриманні послуг не надано. 
Щодо заперечень в частині неналежного пред`явлення вимог про оплату.
Рахунок на оплату носить інформаційний характер та не є первинним документом у розумінні законодавства, а його ненадання не звільняє споживача від обов`язку виконати грошове зобов`язання.
Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №920/1343/21 від 27.03.2023). У вищевказаній постанові Верховним Судом викладено правову позицію, яка релевантна до правовідносин у цій справі, щодо відсутності підстав для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання у зв`язку з не направленням рахунків-фактур, актів наданих послуг, актів звіряння з описом вкладення поштового відправлення.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.
Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії.
На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.
Відповідно до п.36 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, передбачено, що рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”.
Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.
Рахунок на оплату спожитої послуги може бути сформований з використанням Єдиної платформи та наданий споживачу через його електронний кабінет (за наявності).
Тобто, нормами законодавства, що регулюють сферу надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не встановлено обов`язок виконавця послуг щодо направлення рахунків на юридичну адресу споживача з описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення відправлення.
Щодо недопустимості актів обстеження.
Відповідно до п. 31 Правил № 690 встановлено, що факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008 року № 190 , встановлено, що приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов (додаток 2), виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проєкту на приєднання.
Враховуючи, що домоволодіння за адресами: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б підключене до систем централізованого водовідведення відповідно до Технічних умов №489/К від 03.04.2017 (вул.. Білої Акації, 20) та №490/К від 03.04.2017 (вул.. Білої Акації, 20Б) та враховуючи недопуск уповноважених представників позивача до здійснення обстеження, то в даному випадку факт самовільного приєднання не встановлений.
Одночасно судом враховано, що відповідно до п. 31 Правил 690, у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю або іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуг за попередні 12 місяців, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуг, але не менше 15 діб.
Враховуючи, що споживачем не надається інформація щодо показань засобів обліку встановлених на артезіанських свердловинах та не допуском представників виконавця послуг для зняття контрольних показань засобів обліку нарахування здійснені відповідно середнього споживання послуг за попередні 12 місяців з урахуванням додаткової кількості стічних вод у розмірі 20% від розрахункового обсягу стічних вод, які щомісячно потрапляють в мережу міської каналізації внаслідок випадання атмосферних опадів з загальної площі Споживача в розмірі 0,3647 га, відповідно до витягу та за даними Харківського Гідрометцентру із застосуванням коефіцієнтів стоку відповідно до п. 3.21 Правил приймання стічних вод споживачів у каналізаційну мережу м. Харкова, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.09.2010 № 321) та відповідно до діючих тарифів.
Із сукупності наданих позивачем до позову документів слідує обізнаність відповідача про порушення ним приписів чинного законодавства, несплату за отримані послуги, наявний борг, а також фактичне отримання вказаних документів, проте матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, отримуючи вищевказані вимоги та документи про наявність заборгованості, висловлював свої заперечення або ж оскаржував їх. 
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Тобто в цьому разі мається на увазі достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.
У частині третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, суд приймає до уваги, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).
Також, аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
При цьому, реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Саме дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
17.10.2019 року набув чинності Закон України від 20.09.2019 року № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".
З аналізу вищевикладеного слідує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 року у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Трофимчук проти України” від 28.10.2010 року №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача викладених у позовній заяві, щодо заявленої ним суми боргу у сумі 18607,27 грн за фактично надані позивачем послуги, на підставі вищевикладених обставин, а також неспростовано правомірність заявлених вимог щодо зобов`язання ТОВ «Клуб Шале» забезпечити працівникам КП «Харківські теплові мережі» безперешкодний доступ до об`єктів за адресою: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б для проведення обстеження систем централізованого водовідведення.
Крім того, судом встановлено на підставі наявних у матеріалах справи документів та інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, та які надані позивачем до суду у підтвердження позовних вимог мають перевагу як більш вагомих доказів, тобто існування стверджуваної останнім обставини із урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
У зв`язку із чим, за висновком суду, самі лише посилання відповідача на неналежність доказів, при наявності сукупності доказів які оцінюються судом, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Суд зазначає, що його обов`язком при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із чим із відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 5324,80 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 236 - 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Зобов`язати ТОВ «Клуб Шале» забезпечити працівникам КП «Харківські теплові мережі» безперешкодний доступ до об`єктів за адресою: м. Харків, вул. Білої акації, 20 та вул. Білої акації, 20Б для проведення обстеження систем централізованого водовідведення.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Шале" (63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Робоча, буд. 55-Б; ідент. код 43155421) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ідент. код 31557119) заборгованість в сумі 18 607,27 грн за послуги з централізованого водовідведення та абонентське обслуговування за період: 01.11.2025 по 31.01.2026., та судові витрати у розмірі 5324,80 гривень.
4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення буде виготовлено та підписано протягом 10 днів в порядку ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Повне рішення складено "22" червня 2026 р. 

Суддя		М.І. Шатерніков