Справа № 930/312/26
№2/930/675/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельного О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач - ТОВ «Українські фінансові операції» - звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 32 637,55 грн та понесені судові витрати: сплачений судовий збір - 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4856343 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності та платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: відповідно до п. 1.2 Договору тип кредиту - кредит, сума кредиту становить 6 000 грн.
Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту становить 360 днів: з 01.08.2024 по 27.07.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
На пільговий строк тривалістю 30 днів із позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) у розмірі 0,6 % на день, проте позичальником не виконано визначених договором умов, у зв`язку з чим до нього застосовано стандартну процентну ставку у розмірі 1,5 % на день.
На підставі погоджених умов, викладених у п. 2.1 Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладення Договору.
Відповідно до зазначених умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у сумі 6 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК».
Відповідач, оформлюючи кредитний договір, здійснив усі необхідні дії, визначені розділом 6 «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ІТС товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та уклав кредитний договір.
Відповідно до реквізитів Договору № 4856343 від 01.08.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «94492».
Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорта споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має виключно відповідач.
Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулося через платіжну систему на підставі укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК» договору про організацію переказу коштів.
За інформацією, викладеною у листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до Договору № 4856343 від 01.08.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 6 000 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, який має відповідну ліцензію, у спосіб, передбачений умовами кредитного договору, на банківську картку № НОМЕР_1 , що відповідає вимогам чинного законодавства.
За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором № 4856343 від 01.08.2024 у період з 01.08.2024 по 02.06.2025 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування кредитними коштами у загальній сумі 21 687,59 грн.
Сума заборгованості за Договором розрахована первісним кредитором у формі поденного розрахунку заборгованості відповідно до умов Договору.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, видану Національним банком України 21.03.2024.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», Позивач) є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000362 від 15.09.2021, виданим Національним банком України, та має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит і надання послуг факторингу, видану Національним банком України 26.01.2017. Отже, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» має право укладати договори факторингу.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором 02.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4856343 від 01.08.2024. Загальна сума заборгованості на момент відступлення права вимоги становила 30 012,57 грн, з яких:
заборгованість за тілом кредиту - 5 999,98 грн;
заборгованість за процентами - 21 687,59 грн;
заборгованість за штрафами (неустойкою) - 2 325 грн.
Після укладення Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора.
Таким чином, за твердженням позивача, відповідач має заборгованість перед ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за Договором № 4856343 від 01.08.2024 у загальному розмірі 32 637,55 грн, яка складається з:
заборгованості за тілом кредиту - 5 999,98 грн;
процентів, нарахованих первісним кредитором, - 21 687,59 грн;
процентів, нарахованих ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», - 4 949,98 грн (6 000 грн ? 1,5 % ? 55 календарних днів).
Ухвалою від 10.02.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ "ПриватБанк".
11.03.2026 від представника відповідача - адвоката Щуренка А.О. - на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначає, що до матеріалів позову не долучено доказів на підтвердження розміру боргу. У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи банківських виписок на підтвердження наявності заборгованості позивачем не доведено розмір та наявність заборгованості. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 5 розділу І Закону). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно з п. 4 зазначеного розділу, надавачі фінансових послуг, не зазначені у п. 3 цього розділу (банки), та надавачі допоміжних послуг були зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність до вимог цього Закону. Отже, як убачається із зазначених змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, з 25.12.2023 (наступного дня після набрання чинності Законом) максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів (з 25.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів (з 23.04.2024 по 20.08.2024) - 1,5 %; - з 21.08.2024 по теперішній час - 1 %. При цьому надавачі фінансових послуг, яким є позивач, були зобов`язані привести свою діяльність у відповідність до зазначених змін. Однак позивач та первісні кредитори, незважаючи на наведене, не привели свою діяльність та умови укладених договорів у відповідність до вимог чинного законодавства в частині щоденної процентної ставки та продовжили нараховувати проценти за щоденною ставкою, що перевищувала максимально допустимий розмір, визначений законодавством. Вказане, на думку представника відповідача, порушує права відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитних договорів у частині щоденної процентної ставки, яка перевищує максимально допустимий розмір, є нікчемними, оскільки суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Так, згідно з позовними вимогами, позивач просить стягнути: - заборгованість за тілом кредиту - 5 999,98 грн; - заборгованість за процентами - 21 687,59 грн. Як убачається з розрахунку заборгованості (доданого до заяви про усунення недоліків позовної заяви), проценти за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 нараховано у розмірі 2 790 грн відповідно до п. 1.4.2 договору, і зазначену заборгованість відповідач погасив 31.08.2024. З 01.08.2024 по 02.06.2025 (за весь строк кредитування) проценти нараховувалися за ставкою 1,5 % на день, що, на думку представника відповідача, суперечить наведеним положенням Закону. Загалом кредитор нарахував 27 537,25 грн процентів, з яких, як убачається з розрахунку, відповідач сплатив 5 849,66 грн, у зв`язку з чим до стягнення заявлено 21 687,59 грн. Водночас, за твердженням представника відповідача, за період з 01.08.2024 по 20.08.2024 проценти належало нараховувати за ставкою 1,5 % на день, а саме: 6000 ? 1,5 % ? 20 днів = 1 800,00 грн. З 21.08.2024 по 31.08.2024, відповідно до Закону № 3498-ІХ, проценти належало нараховувати за ставкою 1 % на день, а саме: 6000 ? 1 % ? 11 днів = 660,00 грн. Таким чином, розмір процентів за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 міг становити 2 460 грн. Оскільки відповідач 31.08.2024 сплатив 2 790 грн, то різниця у сумі 330 грн (2790 - 2460 = 330) мала бути зарахована позивачем у рахунок погашення тіла кредиту. Відтак залишок заборгованості за тілом кредиту станом на 01.09.2024 становить 5 670 грн (6000 - 330 = 5670). Враховуючи викладене, з 01.09.2024 по 02.06.2025 проценти, на думку представника відповідача, належало нараховувати за ставкою 1 % на день, а саме: 5670 ? 1 % ? 285 днів = 16 159,50 грн. За таких обставин загальний розмір заборгованості за процентами може становити 16 159,50 грн. Враховуючи сплату відповідачем 04.10.2024 коштів у сумі 3 059,66 грн, залишок несплачених процентів, за твердженням представника відповідача, становить 13 099,84 грн (16 159,50 - 3 059,66 = 13 099,84). Крім того, як убачається з розрахунку, починаючи з 02.10.2024 кредитор почав нарахування штрафу згідно з п. 4.1 договору та процентів згідно з п. 4.2 договору. З огляду на викладене представник відповідача вважає, що заборгованість за договором № 4856343 від 01.08.2024 може становити 18 769,84 грн, з яких: - 5 670 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 13 099,84 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України представник відповідача повідомив, що відповідачем плануються судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
17.03.2026 від представника позивача - за довіреністю Лисенка Д.В. - на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач не визнає позов, проте не надає жодних доказів на спростування позовних вимог. Отже, на думку представника позивача, має місце самоусунення відповідача від процесуальної діяльності щодо спростування підстав позовних вимог. Відповідно до доказів, долучених до позовної заяви, первісний кредитор направив новому кредитору лист від 03.06.2025, у якому зазначено, що боржника за договором № 4856343 повідомлено 03.06.2025 о 11:02 (Message ID: s131838292) за номером телефону НОМЕР_2 про факт відступлення права вимоги на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Відповідач не надав доказів на спростування зазначених обставин. Також відповідачем не надано доказів повного та належного виконання зобов`язань за договором № 4856343 від 01.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кошти в межах договору № 4856343 про надання коштів на умовах споживчого кредиту перераховувалися за реквізитами, наданими позичальником. Доступ до такого рахунку мають лише два суб`єкти: позичальник як розпорядник коштів та банк-емітент рахунку. Відповідач не довів належними та допустимими доказами, що не отримував кошти у сумі 6 000 грн за період з 01.08.2024 по 03.08.2024, а також що отримані кошти мають інше призначення та походження, ніж спірні правовідносини у справі № 930/312/26. Натомість відповідач, на думку представника позивача, не сприяє встановленню істини у справі та не підтверджує і не спростовує доказами факт отримання коштів у сумі 6 000 грн у межах спірних правовідносин. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідач заперечує факт отримання ним коштів та намагається уникнути майнової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань. Також позивач заперечує щодо стягнення судових витрат відповідача у сумі 8 000 грн та вважає, що їх розмір не може перевищувати 2 000 грн, оскільки саме така сума, на думку представника позивача, відповідатиме критеріям співмірності зі складністю справи, витраченим часом та фактично виконаними діями.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримує вимоги викладені у відзиві, в позовних вимогах позивача просить відмовити в повному обсязі. 
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Судом встановлено, що 01.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4856343 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі.
Відповідно до умов договору позивачем надано відповідачу кредит у сумі 6 000 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивачем надано довідку платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування 01.08.2024 коштів у сумі 6 000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 .
Крім того, на виконання ухвали суду від 10.02.2026 АТ КБ «ПриватБанк» 19.03.2026 надало суду інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_3 (IBAN: НОМЕР_4 ), а також підтверджено зарахування на вказаний рахунок коштів у сумі 6 000 грн у період з 01.08.2024 по 06.08.2024, зокрема 01.08.2024, із призначенням платежу: «FUIB MoneyTransfer, Visa Direct».
Таким чином, доводи сторони відповідача про відсутність доказів отримання кредитних коштів спростовуються наявними у справі доказами, а тому суд приходить до висновку, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором належним чином.
Судом також установлено, що 02.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за договором № 4856343 від 01.08.2024.
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано копію договору факторингу, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, у якому містяться відомості щодо відповідача та розміру заборгованості, а також докази повідомлення боржника про відступлення права вимоги.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що ТОВ «Українські фінансові операції» є належним позивачем у справі та набуло право вимоги до відповідача за договором № 4856343 від 01.08.2024 у межах та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
Судом установлено, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Разом із тим, оцінюючи доводи сторони відповідача щодо неправомірності нарахування процентів у розмірі 1,5 % на день після 21.08.2024, суд виходить із такого.
Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону передбачено перехідний період, протягом якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, починаючи з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки за договорами споживчого кредитування не може перевищувати 1 % на день.
Матеріалами справи підтверджується, що первісним кредитором після 21.08.2024 продовжувалося нарахування процентів за ставкою 1,5 % на день, що суперечить вимогам чинного законодавства.
Суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що після 21.08.2024 проценти підлягали нарахуванню у розмірі не більше 1 % на день.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачем 31.08.2024 сплачено 2 790 грн. При цьому за період з 01.08.2024 по 20.08.2024 проценти могли бути нараховані за ставкою 1,5 % на день у сумі 1 800 грн, а за період з 21.08.2024 по 31.08.2024 - за ставкою 1 % на день у сумі 660 грн, усього 2 460 грн.
Таким чином, переплата у сумі 330 грн підлягала зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту, а тому залишок заборгованості за тілом кредиту становить 5 670 грн.
Суд також бере до уваги, що відповідачем 04.10.2024 сплачено 3 059,66 грн, які підлягають зарахуванню в рахунок погашення процентів.
З урахуванням установленого законом обмеження щодо максимальної процентної ставки та здійснених відповідачем платежів, суд вважає обґрунтованим розрахунок сторони відповідача, відповідно до якого залишок заборгованості за процентами становить 13 099,84 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення процентів, нарахованих після відступлення права вимоги у сумі 4 949,98 грн, суд зазначає таке.
Оскільки нарахування процентів у розмірі 1,5 % на день після 21.08.2024 суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», підстав для стягнення нарахованих позивачем процентів у сумі 4 949,98 грн суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» підлягають частковому задоволенню.
За результатами дослідження поданих сторонами доказів, перевірки наданого позивачем розрахунку заборгованості та з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, є розмір заборгованості за договором № 4856343 від 01.08.2024 у сумі 18 769,84 грн, яка складається з: 5 670 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 099,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
При цьому суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених позивачем процентів, нарахованих після 21.08.2024 із застосуванням процентної ставки у розмірі 1,5 % на день, оскільки така ставка перевищує встановлений законом максимальний розмір денної процентної ставки та суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості понад суму 18 769,84 грн слід відмовити.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються, зокрема, із судового збору та витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою адвоката, та покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, а саме: із заявлених до стягнення 32 637,55 грн судом визнано обґрунтованими вимоги у сумі 18 769,84 грн, що становить 57,51 % від заявленого розміру позовних вимог.
При цьому, оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує категорію та складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, відсутність участі представника позивача у судових засіданнях, а також принципи розумності, співмірності та справедливості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу з 10 000 грн до 5 000 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 531,33 грн (2 662,40 грн ? 57,51 %); витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 875,50 грн (5 000 грн ? 57,51 %).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.509,526,527,530,1048,1049, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст.12,77,81,82, 141,259,263-268,265,354 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором № 4856343 від 01.08.2024 у розмірі 18 769 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн 84 коп., яка складається з: 5 670,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 099,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судовий збір у розмірі 1 531 (одна тисяча п`ятсот тридцять одна) грн 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 875 (дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн 50 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко