ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/674/24 

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Ю.В.Капустіна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Фермерського господарства «Озерце», Київська обл., Бориспільський р-н., с. Перегуди
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива», Київська обл., Бориспільський р-н., с. Жоравка
про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків 

за участю представників:
від позивача – Гаврилюк С.В. 
від відповідача – не з`явився 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Фермерського господарства «Озерце» б/н від 14.03.2024 року (вх. №398/24 від 18.03.2024) (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» (далі – відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків. 
Ухвалою суду від 20.05.2025 (з урахуванням ухвали суду від 27.05.2025 про виправлення описки) клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України б/н б/д задоволено; з метою уточнення експертного завдання Господарським судом Київської області надано відповідь на питання експерта: яку з наявних у матеріалах справи копій Додаткових угод від 14.03.2023 про припинення Договору оренди землі від 14.06.2017 року необхідно досліджувати? Відповідь: дослідженню підлягає копія додаткової угоди, яка надійшла до суду від Яготинської міської ради з листом №0613/2417 від 02.05.2024 року (вх. №5796/24 від 10.05.2024) на виконання вимог п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 16.04.2024 року (том 1, аркуш справи 115); уточнено питання, визначені ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2025 у справі №911/674/24 про призначення судової експертизи наступним чином: чи являється зображення відтиску печатки від імені ФГ «Озерце», яке міститься на копії Додаткової угоди від 14.03.2023 року про припинення договору оренди (том 1, аркуш справи 115), зображенням відтиску печатки ФГ «Озерце», якою були нанесені відтиски на Договорі оренди землі від 14.06.2017 року, укладеному між ФГ «Озерце» та СТОВ «Жоравське» (том 1, аркуш справи 6-7), Договорі суборенди земельної ділянки №1 від 27.01.2023 року, який укладено між ФГ «Озерце» та ТОВ «МХП-Агро-С» (том 1, аркуш справи 12-13) та Акті відбору зразків печатки від 03.03.2025 року?»; чи є відмінності між зображенням відтиску печатки від імені ФГ «Озерце», яке міститься на копії Додаткової угоди від 14.03.2023 року про припинення договору оренди (том 1, аркуш справи 115) та зображенням відтиску печатки ФГ «Озерце», якою були нанесені відтиски на Договорі оренди землі від 14.06.2017 року, укладеному між ФГ «Озерце» та СТОВ «Жоравське» (том 1, аркуш справи 6-7), Договорі суборенди земельної ділянки №1 від 27.01.2023 року, який укладено між ФГ «Озерце» та ТОВ «МХП-Агро-С» (том 1, аркуш справи 12-13) та Акті відбору зразків печатки від 03.03.2025?»; вільні зразки печатки Фермерського господарства «Озерце» подані до матеріалів справи згідно Акту відбору зразків від 03.03.2025 року та містяться в томі 1, аркуш справи 206».
11.06.2025 року матеріали справи №911/674/24 надійшли до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
30.12.2025 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду надійшов висновок експерта та матеріали справи №911/674/24.
Ухвалою суду від 23.01.2026 поновлено провадження у справі №911/674/24 та призначено підготовче судове засідання на 03.03.2026 року. 
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог б/н від 05.02.2026 (вх. №910 від 05.02.2026), згідно якої позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Жоравська Нива» на користь ФГ «Озерце» земельну ділянку з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Жоравка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1286442932255 та стягнути з ТОВ «Жоравська Нива» на користь ФГ «Озерце» збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 321866,40 грн.
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 03.03.2026 року (вх. №3615/26 від 03.03.2026). 
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 03.03.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 року прийнято до розгляду заяву позивача б/н від 05.02.2026 року про збільшення позовних вимог, відкладено підготовче засідання на 24.03.2026 року, повторно зобов`язано відповідача надати пояснення стосовно висновку експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документа (копії). 
До суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання б/н від 24.03.2026 року (вх. №4990/26 від 24.03.2026) про проведення підготовчого засідання, призначеного на 24.03.2026, без участі позивача та його представника. 
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 24.03.2026 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 24.03.2026 року закрито підготовче провадження у справі №911/674/24 та призначено розгляд справи по суті на 28.04.2026 року. 
Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 28.04.2026 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Представник позивача у судовому засіданні 28.04.2026 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю. 
Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 28.04.2026 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ВСТАНОВИВ:
Між Фермерським господарством «Озерце» (за договором - орендар) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» (змінено назву на ТОВ «??Жоравська Нива») (за договором - орендодавець) 14.06.2017 року укладено Договір оренди землі (далі – Договір), згідно умов п. 1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне використання земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Київської області Яготинського району, Жоравської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., у томі числі ріллі 23,2114 га. (п. 2 Договору).
Договір укладено на 30 (тридцять) років. Після закінчення строку дії Договору орендар має право поновити його на новий строк (п. 5 Договору). 
Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки ділянки на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексацій. Орендна плата вноситься один раз на рік, не пізніше 30 грудня кожного року (п.п. 6-8 Договору). 
Згідно п.п. 12, 13 Договору, земельна ділянка передається для виробництва сільськогосподарської продукції. Сторони домовились про можливість внесення свого права до статутних фондів створюваних ними суб`єктів господарювання. Цільове призначення земельної ділянки – для товарного сільськогосподарського виробництва. 
Відповідно до п.п. 15, 16 Договору, передача земельної ділянки здійснюється без розроблення проекту її відведення. Передача здійснюється за Актом приймання-передачі та вважається належною з дати реєстрації Договору. 
Як зазначено позивачем, до початку посівної компанії 04.04.2018 року відповідач направив лист про те, що він користується та надалі буде продовжувати використовувати земельну ділянку та про можливість приступити до використання орендарем повідомить у подальшому. 
04.04.2018 року на виконання п.п. 9, 10 Договору між сторонами підписано Акт №l «Про зарахування зустрічних зобов?язань», у якому сторони визначили заборгованість орендодавця перед орендарем та можливість зарахування у залежності від «фактичного використання».
Рішенням Господарського суду Київської області від 13.10.2019 року у справі №911/395/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖОРАВСЬКА НИВА» до Фермерського господарства «Озерце» про розірвання Договору оренди землі від 14.06.2017, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» та ФГ «Озерце», на земельну ділянку площею 23,2414 га, кадастровий номер 3225581600:03:002:0021 відмовлено. 
Рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року у справі №911/2156/19, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 року, позов Фермерського господарства «Озерце» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» про стягнення 1120000 грн. основного боргу задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» на користь Фермерського господарства «Озерце» 720000,00 грн. основного боргу, 10800,00 грн. витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог Фермерського господарства «Озерце» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» про стягнення 400000,00 грн. основного боргу відмовлено. 
В подальшому між сторонами продовжувались спори стосовно розміру заборгованості відповідача перед позивачем, будь-яких дій щодо реального виконання умов Договору в частині передачі ділянки позивачу відповідач не здійснював та продовжував використовувати спірну земельну ділянку. 
Рішенням Господарського суду Київської області від 07.09.2020 року у справі №911/2157/19, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 року, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" до Фермерського господарства "Озерце" та Приватного підприємства «Газ Буд Інвест» про визнання недійсними договорів задоволено частково; визнано недійсними: договір позики №1 від 07.04.2011, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» та Приватним підприємством «Газ Буд Інвест», в частині надання позики у сумі 49000,00 грн; договір про відступлення права вимоги від 29.01.2018, укладений між Приватним підприємством «Газ Буд Інвест» та Фермерським господарством «Озерце», в частині передачі новому кредитору права вимоги первісного кредитора до боржника згідно договорів позики б/н від 09.02.2007 на суму 556429,24 грн, №03/01/10 від 03.01.2010 на суму 1450000,00 грн., від 07.04.2011 на суму 49000,00 грн.; у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" до Фермерського господарства "Озерце" та до Приватного підприємства "ГАЗ БУД ІНВЕСТ" про визнання недійсними: договору позики від 09.02.2007, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» та Приватним підприємством «Газ Буд Інвест», договору позики №03/01/10 від 03.01.2010, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» та Приватним підприємством «Газ Буд Інвест»; договору позики №1 від 07.04.2011, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» та Приватним підприємством «Газ Буд Інвест», в частині надання позики у сумі 1450000,00 грн; договору про відступлення права вимоги від 29.01.2018, укладеного між Приватним підприємством «Газ Буд Інвест» та Фермерським господарством «Озерце», в частині передачі новому кредитору права вимоги первісного кредитора до боржника згідно договору позики б/н від 09.02.2007 на суму 243570,76 грн., відмовлено; стягнуто з Фермерського господарства "Озерце" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" 1921,00 грн. судового збору; стягнуто з Приватного підприємства «Газ Буд Інвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" 1921,00 грн. судового збору; первісні позовні вимоги Фермерського господарства "Озерце" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" про стягнення 2298000,00 грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравська Нива" на користь Фермерського господарства "Озерце" 291570,76 грн. боргу та 4373,56 грн. судового збору; у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.
Як зазначає позивач, в кінці 2022 та на початку 2023 року відбулося реальне стягнення існуючої заборгованості відповідача за вказаними вище судовими рішеннями, після чого позивач здійснив спробу приступити до реального використання земельної ділянки, уклавши 27.01.2023 року Договір суборенди з ТОВ «МХП «Агро-С» та отримав передоплату у розмірі 62111,80 грн.
У лютому 2023 року відповідачем подано позов про розірвання Договору оренди та стягнення орендної плати. 
Позивач вказує, що під час розгляду №911/461/23, а саме, 14.03.2023 року відповідач виготовив «Додаткову угоду» (підпис та печатка на цьому «документі» очевидно підроблені, керівник позивача у цей час взагалі перебував за кордоном) про розірвання спірного договору оренди, та здійснив дії по припиненню речового права позивача на земельну ділянку, подавши державному реєстратору заяву, який 30.03.2023 року виніс відповідне рішення за №66989754 про що позивачу стало відомо у травні 2023 року та повідомлено суд та правоохоронні органи (кримінальне провадження 120231163320000096).
Рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2023 року у справі №911/461/23 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» від 09.12.2023 (вх. № суду 9779 від 11.12.2023) про залишення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 14.06.2017, укладеного між сторонами у справі, на земельну ділянку площею 23,2414 га, кадастровий номер 3225581600:03:002:0021 без розгляду; залишено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» до Фермерського господарства «Озерце» про розірвання договору оренди землі від 14.06.2017, укладеного між сторонами у справі, на земельну ділянку площею 23,2414 га, кадастровий номер 3225581600:03:002:0021 без розгляду; в решті позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» до Фермерського господарства «Озерце» про стягнення 50804,10 грн. заборгованості зі сплати орендної плати задоволено повністю; стягнуто з Фермерського господарства «Озерце» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» 50804,10 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
13.12.2023 року позивач змушений був укласти з суборендарем Додаткову угоду про припинення Договору оренди та повернути отримані кошти в сумі 62111,80 грн.
Позивач вважає, що відповідач незаконно заволодів земельною ділянкою з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., позбавивши позивача права користування та отримання прибутку, завдавши збитків у вигляді неотриманої вигоди у розмірі 321866,40 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог). 
Враховуючи викладене, позивач вважає, що наявні підстави для витребування із чужого незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., розташованої у с. Жоравка, Бориспільського району, Київської області та стягнення збитків за час неможливості використання у вигляді упущеної вигоди.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що між Фермерським господарством «Озерце» (за договором - орендар) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жоравське» (змінено назву на ТОВ «??Жоравська Нива») (за договором - орендодавець) 14.06.2017 року укладено Договір оренди землі (далі – Договір), згідно умов п. 1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне використання земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Київської області Яготинського району, Жоравської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., у томі числі ріллі 23,2114 га. (п. 2 Договору).
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України). 
Як зазначає позивач, відповідач так і здійснив дій щодо передачі йому в оренду земельної ділянки згідно умов Договору. Водночас, позивачу стало відомо, що згідно Додаткової угоди від 14.03.2023 року до Договору оренди землі від 14.06.2017 року, орендар та орендодавець на підставі п. 32 Основного Договору дійшли згоди, що Договір оренди землі б/н (кадастровий номер 3225581600:03:002:0021 від 14.06.2017 року зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 21126728, дата державної реєстрації 22.06.2017 на земельну ділянку площею 23,2414 га., у томі числі ріллі 23,2114 га. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Київської області Яготинського району, Жоравської сільської ради припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, з моменту державної реєстрації, в порядку, встановленому законом. 
В обґрунтування позову позивач посилається на нікчемність Додаткової угоди від 14.03.2023 року про розірвання спірного договору оренди, на підставі якої відповідач здійснив дії по припиненню речового права позивача на земельну ділянку, шляхом подання державному реєстратору заяви, про що 30.03.2023 року державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис №66989754. Позивач зазначає, що підпис на Додатковій угоді від 14.03.2023 року виконаний не директором ФГ «Озерце», а печатка не відповідає дійсній печатці підприємства. Тому, на думку позивача, вказана Додаткова угода від 14.03.2023 є підробленою.
Ухвалою суду від 02.07.2024 року призначено у справі №911/674/24 судову комплексу (почеркознавчу та технічну) експертизу документа, а саме, Додаткової угоди б/н від 14.03.2023 року до Договору оренди від 14.06.2017 року.
Однак, в матеріалах справи відсутній оригінал Додаткової угоди від 14.03.2023 року до Договору оренди землі від 14.06.2017 року, оскільки, такий документ відсутній у сторін, про що зазначено у відповідних поясненнях позивача та відповідача. За таких обставин, представниками сторін не надано суду належний матеріал, що може бути досліджений на підставі судової почеркознавчої експертизи, копія Додаткової угоди від 14.03.2023 року не є в розумінні вищезазначених приписів діючих норм ані оригіналом, ані дублікатом документа, зазначене стало підставою для повернення експертною установою матеріалів справи без проведення почеркознавчої експертизи. Враховуючи зазначене, судом відмовлено у клопотанні позивача від 19.06.2024 про призначення судової комплексної експертизи в частині проведення почеркознавчої експертизи Додаткової угоди від 14.03.2023 до Договору оренди землі від 14.06.2017 року .
Водночас, ухвалою суду від 15.10.2024 року призначено у справі №911/674/24 судову технічну експертизу документа (копії), а саме, Додаткової угоди б/н від 14.03.2023 року до Договору оренди від 14.06.2017 року.
Так, згідно Висновку Науково-дослідного інституту судових експертиз №7998/24-33 від 15.12.2025 року встановлено, що зображення відтиску печатки від імені ФГ «Озерце», яке міститься у копії Додаткової угоди від 14.03.2023 року про припинення договору оренди, та зображення відтиску печатки ФГ «Озерце», яке наявне у копії Договору оренди землі від 14.06.2017, укладеного між ФГ «Озерце» та СТОВ «Жоравське», є зображеннями різних відтисків печатки від імені ФГ «Озерце».
За приписами ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.
Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України)
За таких підстав, суд приймає до уваги висновок експерта за результатами проведеної судової технічної експертизи № 7998/24-33 від 15.12.2025, складений Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (п. 1 ст. 384, п. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України), оскільки, висновок судової експертизи не суперечать іншим матеріалам справи і не викликає сумнівів у його неправильності. Крім того, суд зазначає, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а тому, вказаний висновок експерта є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України.
Відсутність в матеріалах справи оригіналу Додаткової угоди від 14.03.2023 року до Договору оренди землі від 14.06.2017 року виключило можливість проведення судової почеркознавчої експертизи, оскільки, копія Додаткової угоди від 14.03.2023 року не є в розумінні вищезазначених приписів діючих норм ані оригіналом, ані дублікатом документа. 
Заперечуючи проти наявності підпису на додатковій угоді від 14.03.2023 року позивач зазначив, що керівник позивача у цей час перебував за кордоном, а тому, не міг підписати таку додаткову угоду, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України №91/Г-20268-29872 від 07.12.2023 року. Крім того, позивачем про обставини щодо підроблення додаткової угоди 14.03.2023 року та внесення на її підставі відомостей про припинення речового права позивача на земельну ділянку 30.03.2023, повідомлено правоохоронні органи, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 120231163320000096 долученим до матеріалів справи.
Враховуючи наведені та оцінені судом докази, суд дійшов висновку що Додаткова угода від 14.03.2023 до Договору оренди землі від 14.06.2017 року не підтверджує волевиявлення сторін щодо розірвання Договору оренди землі від 14.06.2017 року та є нікчемною, оскільки, не містить печатки позивача, а наявність підпису на такій додатковій угоді від імені позивача не визнається позивачем. 
Враховуючи встановлене судом вище, право оренди ФГ «Озерце», що виникло у нього на підставі Договору оренди землі від 14.06.2017 року, є дійсним, оскільки, Договір оренди землі від 14.06.2017 року не є розірваним. 
В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на ст.ст. 321, 387, 388, 396 ЦК України та зазначає, що 26.07.2017 року він зареєстрував своє право на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., шляхом реєстрації у Державному реєстрі речових прав іншого речового права, а саме, права оренди (користування) терміном на 30 років. Однак, на підставі сфальсифікованої Додаткової угоди державний реєстратор Яготинської міської ради 30.03.2023 року виніс рішення за №66989754 про припинення речового права позивача на земельну ділянку. Тому, позивач звернувся до суду з позовом про витребування нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га. з чужого незаконного володіння ТОВ «Жоравська Нива», тобто, з відникаційним позовом.
Судом встановлено, що орендодавець - ТОВ «Жоравська Нива» є власником земельної ділянки - з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. mutatis mutandis постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14).
Суд погоджується з доводами позивача, що дії орендодавця щодо заперечення права оренди та перешкоджання у здійсненні орендарем відповідних повноважень є недобросовісними. Орендар 22.06.2017 року зареєстрував право оренди земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2017 року. Згідно п. 16 Договору, передача земельної ділянки здійснюється за Актом приймання-передачі та вважається належною з дати реєстрації Договору, однак, в матеріалах справи такий акт відсутній, що свідчить про те, що спірна земельна так і не передана позивачу. Поведінка орендодавця суперечить його попередній поведінці, а саме, в момент підписання договору оренди. Волевиявлення сторін відповідало меті такого договору. Орендар розумно покладався (розраховував) на виконання орендодавцем умов договору оренди та користування земельною ділянкою згідно з цими умовами, тобто, очікував на стабільність і незмінність свого майнового стану. Стверджуючи про розірвання договору оренди на підставі сфальсифікованої Додаткової угоди, орендодавець діє недобросовісно та порушує права орендаря.
Проте, на думку суду, не можна вважати, що ефективним способом захисту прав орендаря є вимога про витребування земельної ділянки з володіння орендодавця.
Позивач, якому належить на праві користування земельна ділянка (право користування як вид речових прав на чуже майно, стаття 395 ЦК України), має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (стаття 396 ЦК України), а отже згідно зі статтею 391 ЦК України (глава 29) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном, зокрема, шляхом пред`явлення негаторного позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.2020 року у справі №923/713/19).
Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст. 396 ЦК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами (ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2023 у справі №357/8277/19 зазначила, що на підставі приписів Закону України «Про оренду землі» допускається можливість витребування орендарем орендованої земельної ділянки але лише за певних умов: (1) наявність в орендодавця первісного договору оренди землі з одним орендарем і нового договору оренди землі з іншим орендарем; (2) первісний орендар мав зареєстроване право оренди, однак таке право також зареєстрував новий орендар; (3) первісний орендар заявив вимогу про витребування у своє тимчасове (строкове) володіння орендованої земельної ділянки з тимчасового (строкового) володіння нового орендаря, а не власника земельної ділянки; (4) на момент задоволення цієї вимоги строк первісного договору оренди землі не сплив. 
Оскільки, позивачем не надано доказів настання зазначених вище умов, необхідних для витребування орендарем орендованої земельної ділянки, твердження позивача про те, що належним способом захисту прав орендаря є витребування ним земельної ділянки з володіння її власника-орендодавця є необґрунтованими. 
Орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про оренду землі» ).
Як зазначає позивач, в кінці 2022 та на початку 2023 року позивач здійснив спробу приступити до реального використання земельної ділянки, уклавши 27.01.2023 року Договір суборенди з ТОВ «МХП «Агро-С» та отримав передоплату у розмірі 62111,80 грн. Оскільки, зі слів позивача, відповідач незаконно заволодів земельною ділянкою з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 площею 23,2414 га., позбавивши позивача права користування та отримання прибутку, завдавши збитків у вигляді неотриманої вигоди. Розмір збитків за один рік складає 107288,80 грн. Розрахунок: 62111,80 (отримана та повернута сума передоплати) + 62111,80 грн. (неотримана частина плати) – 16934,70 (договірна річна плата відповідача, за його розрахунками) = 107288,80 грн. Зважаючи на тривалий час розгляду справи у зв`язку з необхідністю проведення судової експертизи, через винні дії відповідача, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог про стягнення збитків за трирічний термін, а саме, за 2023; 2024 та 2025 рік у загальній сумі 321866,40 грн. (107288,80 х 3 = 321866,40).
Позивачем до матеріалів справи долучено копію Договору суборенди земельної ділянки №1 від 27.01.2023 року, укладений між ФГ «Озерце» (за договором - орендодавець) та ТОВ «МХП-Агро-С» (за договором – орендар), згідно умов п. 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, що знаходиться на території Жоравської сільської ради Бориспільського району Київської області. В суборенду передається земельна ділянка з кадастровим номером 3225581600:03:002:0021 загальною площею 234114 га, яка знаходиться у користуванні Орендодавця згідно договору оренди землі від 14.06.2017 між ФГ «Озерце» та ТОВ «Жоравське» зареєстрованого 22.06.2017 у реєстрі речових прав за номером 21126728. 
Згідно п. 7 Договору суборенди, орендна плата вноситься орендарем в розмрі 16934,70 грн. без ПДВ та без врахування індексації, сума сплачується не пізніше 31 грудня та переглядається у випадку змін умов господарювання, зміни граничних розмірів, погіршення стану ділянки. 
Пунктом 25 Договору суборенди визначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та здійснення оплати орендодавцю та його державної реєстрації. 
До Договору суборенди сторонами укладено Додаткову угоду б/н, б/д , згідно умов якої, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 50% до 1 березня 2023 року, в сумі 62111,80 грн., інша частина 50% в сумі 62111,80 грн. до 30 вересня 2023 року, загальна сума 124223,60 грн. з ПДВ без врахування індексації. 
Додатковою угодою №1 від 13.12.2023 року до Договору суборенди вирішено припинити Договір з дати підписання цієї угоди. Повернення земельної ділянки не здійснюється, оскільки вона не передавалась орендодавцем орендарю та продовжувалась використовуватись, як і всі попередні роки власником – ТОВ «Жоравська Нива». Орендодавець повертає до 31.12.2023 орендарю аванс у сумі 62111,80 грн., сплачений за користування земельною ділянкою після чого сторони не матимуть жодних претензій майнового та/або іншого характеру один до одного. 
Відповідно до 1-5 ст. 8 Закону України "Про оренду землі", орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. 
Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.
Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.
У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.
Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
Водночас, матеріали справи не містять доказів державної реєстрації Договору суборенди №1 від 27.01.2023 року. За відсутності здійснення державної реєстрації вказаного договору суборенди земельної ділянки він не набрав чинності, а отже, у орендаря - ТОВ «МХП-Агро-С» не виникло право користування спірною земельною ділянкою. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 23.06.2022 у справі № 917/1951/19, 29.05.2024 у справі № 910/6103/23, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
У пункті 6.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц міститься висновок, згідно з яким у разі, якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього кошти, а орендодавець їх приймав), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).
У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).
Відповідно до ст. 22 ЦК України, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.
Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №910/12204/17, від 16.06.2021 у справі №910/14341/18).
Тобто, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №127/16524/16-ц).
Також, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
Враховуючи викладене, не здійснення реєстрації права суборенди ТОВ «МХП-Агро-С» на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору суборенди землі №1 від 27.01.2023, а також те, що позивачем не доведено факт використання орендарем спірної земельної ділянки для ведення господарської діяльності, що також зазначено в додатковій угоди №2 від 13.12.2023 до Договору суборенди, не дає суду підстав кваліфікувати Договір суборенди як укладений, а тому, підстави для відшкодування збитків відсутні.
Усі інші твердження та заперечення сторін уважно досліджені судом, однак, вони не спростовують вищевикладених висновків суду.
Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Фермерського господарства «Озерце» (08371, Київська область, Бориспільський район, с. Перегуди, вул. Центральна, буд. 74-А, код ЄДРПОУ 23237644) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» (07733, Київська область, Бориспільський район, с. Жоравка, вул. Шевченка, 8, код ЄДРПОУ 03755696) про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення повного рішення 04.05.2026 року.

Суддя Д.Г. Заєць