КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Київ справа №640/1762/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ГУ ДПС в м. Києві від 15.10.2020 №0005750708 у розмірі 40000 грн., нарахованих на підставі висновків акта фактичної перевірки від 24.09.2020 №496/20/2655/РРО/41203184 (бланк №001079).
В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що відповідачем було зроблено помилковий висновок щодо порушення товариством ч. 4 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України, оскільки реалізація пального відбувалась належним чином, відповідно до норм діючого законодавства України. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/1762/21 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кочановій П.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, прийнято справу №640/1762/21 до провадження, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки перевіркою встановлено факт реалізації пального через ПРК Астра-2-08 заводський № 080601, 080602, які виконують функцію витратомірів-лічильників без позитивної повірки або оцінки відповідності.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року від відповідача було витребувано матеріали перевірки.
У встановлений судом строк витребувані документи було надано Головним управлінням ДПС у м. Києві.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2026 року замінено відповідача Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 43141267) на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011).
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ», код ЄДРПОУ 41203184, місцезнаходження, станом на дату звернення до суду із цим позовом: 01133, м. Київ, вул. Є.Коновальця, буд. 36, прим. 45-А, зареєстровано у якості юридичної особи з 09.03.2017 зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового з 25.05.2023; основний вид економічної діяльності за КВЕД: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, інші види: 35.14 Торгівля електроенергією, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.30 Роздрібна торгівля пальним, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві (ДПІ у Голосіївському районі), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Головним управлінням ДПС у Харківській області, відповідно до Наказу «Про проведення фактичних перевірок» від 14.09.2020 № 3092 направлень на перевірку від 15.09.2020 № 3284 та № 3285 у присутності бухгалтера Паршакова Євгена Олександровича було проведено фактичну перевірку господарського об`єкту, у якому здійснює діяльність ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ», розташованого за адресою: вул. Полтавський шлях, буд. 1-А, с. Нестеренки, Харківський район, Харківська область, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, за період діяльності з 13.05.2020 по дату завершення перевірки. 
Перевірка проводилась у проміжок часу з 15год. 00 хв. 21.09.2020 по 16 год.30 хв. 20.09.2020.
За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки №496/20/2655/РРО/41203184 від 24.09.2020 відповідно висновків якого, у ході проведення фактичної перевірки було встановлено порушення ч.4 пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме проведення реалізації пального через паливно-роздавальні колонки (надалі - ПРК) Астра-2-08, заводський №080601, №080602, які виконують функцію витратомірів-лічильників без позитивної повірки або оцінки відповідності, а саме, повірка вказаних ПРК відбулась 14.07.2020, а реалізація газу GT-REN №589 на суму 540,40грн. відбулась 07.07.2020, газу GT-REN№ №589 на суму 522,24 грн. відбулась 10.07.2020.
З Актом фактичної перевірки було ознайомлено бухгалтера ОСОБА_1 24.09.2020, про що свідчить його підпис 05.02.2024 у відповідній графі Акту.
Водночас, Акт перевірки містить напис про те, що зауваження до Акту будуть надані, проте заперечень та пояснень матеріали перевірки не містять.
На підставі означеного Акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.10.2020 №0005750708, яким до Товариства, за порушення статті 230 ПК України застосовано штрафну санкцію у сумі 40000,00 грн (20000,00 х 2).
Позивач у позовній заяві вказує, що оскаржив ППР в адміністративному порядку, проте ДПС України своїм рішенням залишила скаргу без задоволення.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернувся із цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі по тексту також ПК України).
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 20.1.10 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
У постановах від 05 квітня 2023 року (справа № 200/1354/21-а), від 11 січня 2023 року (справа №160/2357/21), від 12 серпня 2021 року (справа №140/14625/20), від 10 квітня 2020 року (справа №815/1978/18), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16), від 05 листопада 2018 року (справа №803/988/17), від 22 травня 2018 року (справа №810/1394/16), від 20 березня 2018 року (справа №820/4766/17) Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Тобто, вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.
При цьому, позивач не оскаржує податкове повідомлення-рішення з підстав процедурних порушень проведення фактичної перевірки, з огляду на що судом вирішується питання правомірності/не правомірності податкового повідомлення-рішення № 0005750708 від 15.10.2020, відповідно до якого до позивача застосована сума штрафних санкцій у розмірі 40000,00 грн. по суті.
За змістом пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
В контексті спірних правовідносин необхідно зазначити, що підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України установлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Отже, обов`язковими умовами виконання встановленими на акцизних складах паливороздавальними та/або оливороздавальні колонками функцій витратомірів-лічильників, є наявність позитивних результатів їх повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, та їх реєстрація в Реєстрі. 
Підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України однозначно визначає, що за відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності витратомірів-лічильників (паливороздавальних колонок, щоб виконувалися функції витратомірів-лічильників) акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками.
Здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу - забороняється.
Пунктом 128-1.1 статті 128 ПК України установлено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.
Як вбачається з акту перевірки, та про що зазначив відповідач у своєму відзиві, перевіркою встановлено проведення реалізації пального через ПРК Астра -2 08 заводський номер №№080601, 080602, які виконують функцію витратомірів - лічильників без позитивної повірки або оцінки відповідності, а саме повірка вказаних ПРК відбулася 14.07.2020, а реалізація газу GT-REN №589 на суму 540,40грн. відбулась 07.07.2020, газу GT-REN№ №589 на суму 522,24 грн. відбулась 10.07.2020, чим порушено пп. 230.1.2. и. 230.1 ст. 230 Кодексу.
У якості доказу реалізації пального вказаними датами контролюючим органом надано скріншот з програми ІКС СОД РРО.
Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України затверджений наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.10.2012 за №1744/22056 (далі Порядок №1057). 
Цим Порядком встановлюється механізм передачі електронних копій розрахункових документів, фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (РРО)/ програмних реєстраторів розрахункових операцій (ПРРО), фіскальних звітів ПРРО і повідомлень, що передбачені Порядком реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції /країни 05.07.2016 за № 918/29048, що необхідні для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів ДПС для суб`єктів господарювання, що використовують РРО/ПРРО Пункт 1.1 розділу І Порядку №1057). 
Згідно з абзацом четвертим пункту 1.2 розділу І Порядку №1057 система зберігання збору даних РРО (СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання даних РРО для Державної податкової служби України.
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 1.2 розділу І Порядку №1057 система обліку даних РРО (СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності: розрахункових документів; 
За приписами пункту 1.5 розділу І Порядку №1057 суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) 72 РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або пам`яті модемів, які де них приєднані. Згідно з пунктом 2.2 розділу II Порядку №1057 система зберігання і збору даних РРО СЗЗД РРО) забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО СОД РРО) у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів (НСМЕП). 
Механізм функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) щодо отримання від реєстраторів розрахункових операцій (РРО) та програмних реєстраторів розрахункових операцій (ПРРО) визначених законодавством з злих та збереження таких даних у базі даних інформаційно телекомунікаційної системи Державної податкової служби України, встановлений Порядком функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.11.2020 за №1096/35379 (далі Порядок № 477). Згідно з пунктами 1, 2 Розділу 2 Порядку №477 СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими засобами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України. Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, 5 пункту 4 Розділу 2 Порядку №477 СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ №РО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи. Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Розділу 2 Порядку №477 база даних призначена для зберігання даних, що були отримані від РРО, у відкритому вигляді, в тому числі даних про проведені розрахункові операції через РРО та електронні розрахункові документи, лекальні звітні чеки, фіскальні звіти. Отже, в ДПС функціонує СОД РРО, яка забезпечує ефективний збір в інформаційну систему копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків від усіх РРО, які функціонують на законних підставах. 
Інформація з СОД РРО є джерелом інформації про проведені розрахункові операції суб`єктами господарювання (у розрізі видів діяльності, податків і товарів). Інформація з формуванням чеків РРО/ПРРО є обов`язковою звітністю суб`єктів і господарювання, які використовують в своїй діяльності касову техніку.
За приписами підпункту 72.1.1.4 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, у тому числі, про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.
Інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскальних чеків.
Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2024 у справі №280/6832/23 зазначив про те, що інформація, яка зберігається в СОД РРО, відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека. Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно - телекомунікаційних систем, зокрема інформація про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватись контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
У постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №420/12365/20 суд зазначив, що інформація з СОД РРО є належним доказом під час перевірки, оскільки вона формується автоматично та відображає реальні дані про розрахункові операції.
Відтак, відомості з СОД РРО є законним і достовірним джерелом інформації, яке може бути використане контролюючими органами для виявлення та доведення порушень законодавства та застосування штрафних санкцій, якщо така інформація здобута і використана у межах повноважень, передбачених ПК України та Законом №265/95-ВР. Контролюючий орган отримує відомості з СОД РРО автоматично через централізовану систему за офіційними запитами або безпосередньо під час перевірки, отже ці дані є законним джерелом, у тому числі, для встановлення і підтвердження порушень.
При цьому, відповідно пояснень директора ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ» Кравець Лілії Олександрівни від 23.09.2020, долученими до матеріалів фактичної перевірки, на господарському об`єкті за адресою: с. Нестеренки, вул. Полтавський шлях, 1-А, працює 2 стаціонарні бензинові колонки з 14-ма витратомірами, які зареєстровані належним чином, а також 2 ПРК марки АСТРА-2 з 2-ма пістолетами пуску газу. 
Водночас, з наявних матеріалів справи судом встановлено, що на уніфікованому акцизному складі 101478 зареєстровано 12 резервуарів підземних, призначених для зберігання паливо мастильних матеріалів та 12 рівномірів. 
Поряд з цим, суд наголошує, що спір виник з підстав того, що повірка двох ПРК Астра-2-08 заводський номер №№ 080601, 080602, які виконують функцію витратомірів-лічильників була здійснена 10.07.2020, а реалізація газу GT-REN №589 на суму 540,40грн. відбулась 07.07.2020, газу GT-REN№ №589 на суму 522,24 грн. відбулась 10.07.2020  
Доказів протилежного позивачем до суду не надано.
В контексті спірних правовідносин необхідно зазначити, що підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України установлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Отже, обов`язковими умовами виконання встановленими на акцизних складах паливороздавальними та/або оливороздавальні колонками функцій витратомірів-лічильників, є наявність позитивних результатів їх повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, та їх реєстрація в Реєстрі. Підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України однозначно визначає, що за відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності витратомірів-лічильників (паливороздавальних колонок, щоб виконувалися функції витратомірів-лічильників) акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками.
Абзацом дванадцятим підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України обумовлено, що під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника визначення даних про обсяги залишків пального та обсяги обігу пального здійснюється у мірах повної місткості, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства, та/або за допомогою рулетки та метроштока або переносного (портативного) рівнеміра-аналізатора, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства. Застосування такого способу вимірювання може здійснюватися не більше 20 календарних днів поспіль (для акцизних складів, які є місцями роздрібної торгівлі пальним, на які отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, - не більше 15 календарних днів поспіль) та не більше чотирьох разів протягом календарного року.
По суті наведеною нормою регулюється тимчасовий порядок вимірювання обсягів пального на акцизному складі у випадках, коли основні прилади обліку (рівнемір-лічильник або витратомір-лічильник) вийшли з ладу, проходять повірку або калібрування. Проте такий спосіб обмежений часом та дозволений за умови використання повірених приладів, що з одного боку, дає суб`єкту господарювання уникнути зупинки діяльності через технічні проблеми, а з іншого боку, встановлює запобіжник можливим зловживанням в обліку.
За приписами статті 17 Закону України від 15 червня 2014 року №1314-VІІ Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.
Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.
Згідно з пунктом 53 Переліку №374 до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки віднесено паливороздавальні колонки для заправки автомобілів: світлими нафтопродуктами, мастилами; скрапленим газом; стисненим газом.
У додатку 7 до Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютому 2016 року №163, визначено, що колонка паливороздавальна - вимірювальна система, призначена для заправки автотранспортних засобів, малих суден та малих літаків.
Отже, ключовою характеристикою паливороздавальної колонки є її функціональна спроможність вимірювати кількість виданого пального, а не функція відпуску пального за грошовими розрахунками. Тобто, критерієм класифікації є тип засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до пункту 53 Наказу №1747 міжповірочний інтервал паливороздавальних колонок для заправки автомобілів: світлими нафтопродуктами, мастилами, скрапленим газом, стисненим газом складає 1 рік.
На момент завершення фактичної перевірки, документи, які свідчать про позитивний результат повірки двох ПРК Астра-2-08 заводський номер №№ 080601, 080602, які виконують функцію витратомірів-лічильників позивачем не надано, здійснення повірки спірних ПРК пізніше у часі не змінює висновків Акту перевірки саме про реалізацію газу у період, в який повірка зроблена не була.
Отже, неспростованим є той факт, що реалізація газу GT-REN №589 на суму 540,40грн. відбулась 07.07.2020, газу GT-REN№ №589 на суму 522,24 грн. відбулась 10.07.2020 у той період, коли на цих ПРК були позитивні результати повірки, що свідчить про порушення позивачем підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.
При цьому, ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів).
Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок Верховним Судом у справі №826/8284/17 (постанова від 20 травня 2022 року).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в межах розгляду даної справи податковим органом доведено факт порушення позивачем вимог чинного законодавства відповідно податкове повідомлення-рішення від 15.10.2020 №0005750708 є правомірним та не підлягає скасуванню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суді витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 72-77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛ ПІ ДЖІ РІТЕЙЛ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 29 червня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.