ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

07.05.2026	м. Суми	Справа № 920/1243/24	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1243/24
за позовом Сумської обласної прокуратури (40000, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми; код за ЄДРПОУ 03527891)
в інтересах держави в особі позивача:
Сумської обласної ради (площа Незалежності, буд. 2, м Суми, 40000; код за ЄДРПОУ 23826636),
до відповідача: Буринської міської ради (вул. Першотравнева, буд. 1, м. Буринь, Конотопський р-н, Сумська обл., 41700; код за ЄДРПОУ 04058025),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:
Конотопське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Конотопський лісгосп» (Сумська область, Конотопський район, с. Кузьки, вул. Шевченка, буд. 1, 41632; код за ЄДРПОУ 45043484),
про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, скасування державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на них

за участю представників сторін:
прокурор: не прибув,
від позивача: Мезенцева О.П. (самопредставництво, довіреність від 15.10.2025 №01-24/399), 
від відповідача: Маринушкін А.Г. (адвокат, ордер №1545333 від 21.02.2025),
від третьої особи: не прибув,
справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:
08.10.2024 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просив суд: 
1)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 05.02.2022 за № 46572835 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:10:002:0349 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2576332959020);
2)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 05.02.2022 за № 46573410 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:08:001:0181 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2576362359020);
3)скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок 5920986000:08:001:0181 та 5920986000:10:002:0349;
4)залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ДП «Конотопський лісгосп»;
5)стягнути з Буринської міської ради Сумської області на користь прокуратури 9689,60 грн судового збору на наступні реквізити: Сумська обласна прокуратура, код 02909950, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок №UA598201720343120001000002983.
08.10.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1243/24 призначено до розгляду судді Котельницькій В.Л.
11.10.2024 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Буринська міська рада, зареєстрований як юридична особа з ідентифікаційним кодом 04058025 та місцезнаходженням: вул. Першотравнева, буд. 1, м.Буринь, Конотопський р-н, Сумська обл., 41700.
Ухвалою від 11.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1243/24 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 25.11.2024; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Конотопське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Конотопський лісгосп" (Сумська область, Конотопський район, с. Кузьки, вул. Шевченка, буд. 1, 41632, ЄДРПОУ 45043484); установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.
25.11.2024 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 25.11.2024 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 26.11.2024 у справі №920/1243/24 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче судове засідання на 26.12.2024, 11:00.
26.12.2024 відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (вх №7355/24), за яким відповідач просив долучити до матеріалів справи зазначене клопотання та додані до нього докази: договір на проведення судової експертизи з питань землеустрою від 23.04.2024 №238; висновок експерта від 06.05.2024 №0092 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою за письмовою заявою міського голови Буринської міської ради Сумської області Віктора Ладухи; виписку з ЄДРПОУ щодо юридичної особи - Буринської міської ради (клопотання аналогічного змісту подане відповідачем через систему «Електронний суд» 02.01.2025 вх №6).
26.12.2024 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 11:00, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 26.12.2024 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 27.12.2024 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 29.01.2025, 10:30.
22.01.2025 позивач подав заперечення на клопотання відповідача про долучення доказів (вх №290), відповідно до якого позивач просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про долучення доказів та задовольнити позов прокурора.
27.01.2025 прокурор подав заперечення на клопотання відповідача про долучення доказів (вх №370), за яким прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про долучення доказів.
29.01.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 29.01.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 30.01.2025 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 05.03.2025, 14:30.
05.03.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 05.03.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 06.03.2025 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 07.04.2025, 10:30.
07.04.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 07.04.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 08.04.2025 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 30.04.2025, 12:00.
30.04.2025 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача, подала клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності її представника (вх №1991).
30.04.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 12:00, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою та надходженням повідомлення про замінування будівлі суду, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 30.04.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 01.05.2025 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 11.06.2025, 12:00.
Ухвалою від 22.05.2025 у справі №920/1243/24 постановлено задовольнити заяву представника Буринської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №2892 від 21.05.2025); провести судове засідання у справі №920/1243/24, призначене на 11.06.2025, 12:00, та інші судові засідання у даній справі за участі представника відповідача - адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
10.06.2025 прокурор подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх №3203, 3306), за яким прокурор зауважив, що звертаючись до суду з позовом, прокурор обґрунтував вимоги тим, що до складу земельних ділянок з кадастровими номерами: 5920986000:10:002:0349, 5920986000:08:001:0181 увійшли землі, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конотопський лісгосп» та є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області. Водночас згідно з відомостями Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності Буринської міської ради на ділянки з кадастровими номерами: 5920986000:10:002:0349, 5920986000:08:001:0181 припинено 24.04.2025 у зв`язку з формуванням інших земельних ділянок, шляхом об`єднання на підставі рішення Буринської міської ради від 18.04.2025. Таким чином, прокурор зазначив, що вказані ділянки втратили статус об`єкта цивільних прав у зв`язку з їх об`єднанням. Отже, прокурор вважає, що є необхідним отримання доказів входження земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конотопський лісгосп», до складу сформованих на підставі рішення Буринської міської ради від 18.04.2025 земельних ділянок, а саме отримання актуальної інформації від Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція».
Таким чином, враховуючи, що об`єднання земельних ділянок відбулося після відкриття провадження у справі, прокурор просить відкласти підготовче засідання та надати час, необхідний для отримання актуальних доказів на підтвердження позовних вимог прокурора.
10.06.2025 представник третьої особи подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх №2779).
У підготовчому судовому засіданні 11.06.2025 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено наступні протокольні ухвали:
1)про задоволення клопотання відповідача (вх №7355/24 від 26.12.2024); поновлено відповідачу строк на подання доказів; долучено докази до матеріалів справи;
2)про задоволення усного клопотання відповідача про залишення без розгляду клопотання про долучення доказів (вх №6 від 02.01.2025) та залишено без розгляду зазначене клопотання;
3)про задоволення клопотання третьої особи та прокурора про відкладення підготовчого засідання, відкладено підготовче судове засідання до 23.07.2025, 11:30, за участі представника відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 12.06.2025 у справі №920/1243/24 повідомлено позивача та третю особу про відкладення підготовчого судового засідання на 23.07.2025, 11:30.
Ухвалою від 13.06.2025 у справі №920/1243/24 постановлено: залишити без розгляду заяву представника Сумської обласної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№3330 від 11.06.25); задовольнити заяву представника Сумської обласної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №3353 від 12.06.2025); провести судове засідання у справі №920/1243/24, призначене на 23.07.2025, 11:30, за участі представника позивача - Кулинич Людмили Сергіївни (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
21.07.2025 відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи (вх №3471).
21.07.2025 прокурор подав заяву про зміну предмету позову (вх №4031), за якою прокурор просив змінити предмет позову у справі № 920/1243/24 та розглянути позов з урахуванням наступних змін:
1)витребувати на користь держави в особі Сумської обласної ради з незаконного володіння Буринської міської ради Конотопського району Сумської області частину земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 14,3367 га, що частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413, в межах та конфігурації відповідно до викопіювання № 1 від 09.07.2025, виготовленого Конотопським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
2)витребувати на користь держави в особі Сумської обласної ради з незаконного володіння Буринської міської ради Конотопського району Сумської області частину земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 24,4345 га, що частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189, в межах та конфігурації відповідно до викопіювання № 2 від 09.07.2025, виготовленого Конотопським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
3)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 24.04.2025 за № 59642730 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:10:002:0413 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130182059209);
4)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 24.04.2025 за № 59643185 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:08:001:0189 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130198159209);
5)скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок 5920986000:10:002:0413 та 5920986000:08:001:0189;
6)стягнути з Буринської міської ради Сумської області на користь прокуратури сплачений судовий збір в сумі 13830,83 грн (реквізити: Сумська обласна прокуратура, код 02909950, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA598201720343120001000002983).
22.07.2025 позивач подав заяву (вх №3483), відповідно до якої позивач підтримав заяву прокурора про зміну предмету позову та просить дану заяву задовольнити.
23.07.2025 третя особа подала клопотання про розгляд справи без участі (вх №3497), відповідно до якого третя особа просить судове засідання у справі провести без участі представника Конотопського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Конотопський лісгосп».
У підготовчому судовому засіданні 23.07.2025 прокурор підтримав подану заяву про встановлення додаткового часу для отримання доказів (вх №3306 від 10.06.2025) та заяву про зміну предмету позову (вх №4031 від 21.07.2025) та заявив усне клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів.
У підготовчому судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про поновлення строку для подання доказів та просив прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи подану ним заяву з доданими документами (вх №3483 від 22.07.2025).
У підготовчому судовому засіданні 23.07.2025 судом постановлено протокольні ухвали, за якими:
1)задоволено усне клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку; долучено додаткові докази, додані до заяви вх №3483 від 22.07.2025;
2)задоволено заяву прокурора про встановлення додаткового часу для отримання доказів (вх №3306 від 10.06.2025); задоволено усне клопотання про поновлення процесуального строку та долучення додаткових доказів; долучено до матеріалів справи додаткові докази, додані до заяви (вх №4031 від 21.07.2025).
Ухвалою від 23.07.2025 у справі №920/1243/24 постановлено: задовольнити заяву прокурора вх №4031 від 21.07.2025 про зміну предмету позову; задовольнити клопотання представника відповідача вх №3497 від 23.07.2025 про відкладення підготовчого засідання; відкласти підготовче судове засідання у справі в режимі відеоконференції на 18.08.2025, 12:30, за участі представника позивача - Кулинич Людмили Сергіївни (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів
28.07.2025 відповідач подав заперечення на заяву прокурора про зміну предмету позову (вх №3551).
29.07.2025 відповідач подав клопотання про залишення заяви прокурора без руху (вх №3559), за яким відповідач просив залишити без руху позовну заяву, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 21 липня 2025 року, надати прокурору (позивачу) строк для усунення вище недоліків, шляхом подання до Господарського суду Сумської області у 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали:
-експертно-грошової оцінки вартості спірного нерухомого майна, здійснену в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви;
-документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна;
-доказів доплати судового збору, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки спірного майна), здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви.
14.08.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх №3883), за яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
У підготовчому судовому засіданні 18.08.2025 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольні ухвали:
-про відмову у задоволенні заперечень відповідача на заяву прокурора про зміну предмету позову (вх №3551 від 28.07.2025);
-про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні до 08.09.2025, 12:00, в режимі відеоконференції за участі представників позивача та відповідача поза межами приміщення суду, у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги.
Ухвалою від 19.08.2025 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про оголошену перерву до 08.09.2025, 12:00.
28.08.2025 прокурор подав заперечення (вх №4104) на клопотання відповідача про залишення заяви прокурора без руху.
02.09.2025 відповідач подав заперечення на доводи прокурора (вх №4163 від 02.09.2025).
05.09.2025 прокурор подав відповідь на відзив (вх №4228), в якій прокурор позов підтримав та з метою повного та всебічного розгляду справи, на підтвердження доводів, викладених у даній заяві по суті справи, просив приєднати до матеріалів справи Проект відведення земельних ділянок ДП «Буринське агролісництво» для ведення лісового господарства на території Буринського району із земель запасу сільських рад 2000 року.
08.09.2025 третя особа подала клопотання про розгляд справи без участі (вх №4247), в якій третя особа просила провести судове засідання за відсутності представника Конотопського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Конотопський лісгосп».
08.09.2025 підготовче судове засідання, призначене на 12:00, не відбулось у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 08.09.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 11.09.2025 у справі №920/1243/24 постановлено: відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви прокурора без руху (вх №3559 від 29.07.2025); прийняти відповідь на відзив до розгляду (вх №4228 від 05.09.2025) та долучити до матеріалів справи разом із наданим Проектом відведення земельних ділянок ДП "Буринське агролісництво" для ведення лісового господарства на території Буринського району із земель запасу сільських рад 2000 року; призначити підготовче судове засідання на 06.10.2025, 12:00, в режимі відеоконференції за участі представників позивача та відповідача поза межами приміщення суду.
06.10.2025 третя особа подала клопотання про проведення судового засідання за її відсутності (вх №4742).
06.10.2025 підготовче судове засідання, призначене на 12:00, не відбулось у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 06.10.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 09.10.2025 у справі №920/1243/24 призначено підготовче судове засідання на 11.11.2025, 12:00, в режимі відеоконференції за участі представників позивача та відповідача поза межами приміщення суду.
28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 «Про внесення змін до облікових документів ОСОБА_1 », в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище «Котельницька» на «Короленко».
Ухвалою від 04.11.2025 у справі №920/1243/24 постановлено: задовольнити заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №5776 від 03.11.2025); провести підготовче судове засідання, призначене на 11.11.2025, 12:00, та усі наступні судові засідання за участі представника позивача - Мезенцевої Оксани Петрівни (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 06.11.2025 у справі №920/1243/24 постановлено: задовольнити заяву представника Буринської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №5839 від 05.11.2025); провести підготовче судове засідання, призначене на 11.11.2025, 12:00, та інші судові засідання у даній справі за участі представника відповідача - адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
11.11.2025 третя особа подала клопотання про проведення судового засідання за її відсутності (вх №5388).
У підготовчому судовому засіданні 11.11.2025 в порядку ч.5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.12.2025, 14:30, за участі представників позивача та відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 12.11.2025 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.12.2025, 14:30.
15.12.2025 судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 14:30, не відбулось, у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 15.12.2025 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 17.12.2025 у справі №920/1243/24 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 20.01.2026, 14:30, в режимі відеоконференції за участі представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
20.01.2026 судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 14:30, не відбулось, у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 20.01.2026 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 21.01.2026 у справі №920/1243/24 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 23.02.2026, 14:30, в режимі відеоконференції за участі представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
23.02.2026 третя особа подала заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх №912)
У судовому засіданні 23.02.2026 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України, у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті до 10.03.2026, 11:30, в режимі відеоконференції за участі представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 24.02.2026 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про оголошення перерви з розгляду справи по суті до 10.03.2026, 11:30.
10.03.2026 судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 11:30, не відбулось, у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 10.03.2026 у справі №920/1243/24.
Ухвалою від 13.03.2026 у справі №920/1243/24 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.04.2026, 10:30, в режимі відеоконференції за участі представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 02.04.2026 у справі №920/1243/24 постановлено: задовольнити заяву прокурора про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №1435 від 01.04.2026); провести судове засідання, призначене на 07.04.2026, 10:30, та інші судові засідання у справі за участю прокурора Кошлякової Альони Юріївни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 07.04.2026 розпочато розгляд справи по суті та в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання відповідача про оголошення перерви та оголошення перерви з розгляду справи по суті до 23.04.2026, 10:00, в режимі відеоконференції за участі прокурора та представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.
Ухвалою від 08.04.2026 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про оголошену перерву з розгляду справи по суті до 23.04.2026, 10:00.
23.04.2026 третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника (вх №2143).
У судовому засіданні 23.04.2026 відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті до 05.05.2026, 15:00, в режимі відеоконференції за участі прокурора та представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.
Ухвалою від 23.04.2026 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про оголошену перерву з розгляду справи по суті до 05.05.2026, 15:00.
05.05.2026 третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника (вх №2371).
У судовому засіданні 05.05.2026 під час судового розгляду прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити; представник відповідача проти позову заперечував. Відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні 05.05.2026 в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 2 ст. 219 та ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення постановлення та проголошення судового рішення до 07.05.2026, 11:30, в режимі відеоконференції за участі прокурора та представників позивача, відповідача та третьої особи поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.
Ухвалою від 05.05.2026 у справі №920/1243/24 повідомлено третю особу про відкладення постановлення та проголошення судового рішення до 07.05.2026, 11:30.
У судовому засіданні 07.05.2026 встановлено:
Представники позивача та відповідача у судове засідання прибули.
Прокурор та представник третьої особи у судове засідання не прибули.
Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неприбуття прокурора та третьої особи у судове засідання не перешкоджає проголошенню судового рішення у даній справі.
У судовому засіданні 07.05.2026 в порядку ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено скорочене рішення.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
З огляду на заяву про зміну предмету позову (вх №4031 від 21.07.2025) суд розглядає наступні вимоги прокурора:
1)витребувати на користь держави в особі Сумської обласної ради з незаконного володіння Буринської міської ради Конотопського району Сумської області частину земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 14,3367 га, що частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413, в межах та конфігурації відповідно до викопіювання № 1 від 09.07.2025, виготовленого Конотопським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
2)витребувати на користь держави в особі Сумської обласної ради з незаконного володіння Буринської міської ради Конотопського району Сумської області частину земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 24,4345 га, що частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189, в межах та конфігурації відповідно до викопіювання № 2 від 09.07.2025, виготовленого Конотопським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
3)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 24.04.2025 за № 59642730 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:10:002:0413 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130182059209);
4)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності від 24.04.2025 за № 59643185 з одночасним припиненням права комунальної власності Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на земельну ділянку із кадастровим номером 5920986000:08:001:0189 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130198159209);
5)скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок 5920986000:10:002:0413 та 5920986000:08:001:0189;
6)стягнути з Буринської міської ради Сумської області на користь прокуратури сплачений судовий збір в сумі 13830,83 грн (реквізити: Сумська обласна прокуратура, код 02909950, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA598201720343120001000002983).
Зверненню до суду передували наступні дії прокурора:
Сумською обласною прокуратурою листами від 10.04.2024 № 15/1-65вих24, від 28.05.2024 № 15/1-93вих24, від 26.09.2024 15/1-142вих-24 в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено Сумську обласну раду про виявлені прокуратурою порушення земельного законодавства щодо незаконного володіння Буринською міською радою Конотопського району Сумської області частинами земельних ділянок лісогосподарського призначення.
За результатами розгляду вказаних листів окружної прокуратури Сумська обласна рада надала відповіді від 23.04.2024 № 01-24/547, від 12.06.2024 № 01-24/754, 30.09.2024 № 01-24/1598, за якими повідомила, що не вживала заходів для скасування реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки у зв`язку відсутністю коштів для сплати судового збору, зауваживши, що не заперечує щодо звернення прокуратури з викладених питань до суду.
В обґрунтування наявності підстав представництва прокурор зазначив, що за інформацією ДП «Конотопській лісгосп» (лист від 30.09.2024 № 177) підприємство позбавлено можливості здійснювати лісогосподарську діяльність, у тому числі і на виконання доручень Сумської обласної ради щодо безоплатної передачі деревини військовим частинам, які забезпечують обороноздатність України, на земельних ділянках, що були у користуванні ДП «Буринський агролісгосп» та зареєстровані наразі за Буринською міською радою.
Прокурор наголошує, що зволікання у вирішенні питання щодо повернення спірних земельних ділянок призводить до тривалої неможливості їх постійним користувачем - ДП «Конотопський лісгосп» - здійснювати лісогосподарську діяльність, а також передбачені чинним законодавством заходи з охорони лісу, що унеможливлює забезпечення раціонального використання відповідних природних ресурсів.
Матеріалами справи підтверджено, що прокуратурою повідомлено Сумську обласну раду про виявлені порушення, однак, вказаний орган самостійно не звернувся до суду з позовом. Зазначене стало підставою для подання позову прокурором. 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII), частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із частиною четвертою ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 05 березня 2020 року у справі № 9901/511/19, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21).
Частини третя та четверта статті 23 Закону № 1697-VII серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Тобто визначений частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору, і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.
Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц).
З урахуванням тієї обставини, що Сумська обласна рада упродовж тривалого часу (з дня реєстрації права власності на земельну ділянку) у судовому порядку не вжила заходів щодо витребування земельної ділянки, на думку прокурора, з чужого незаконного володіння, суд погоджується з прокурором, що має місце бездіяльність зазначеного органу. Суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначено Сумську обласну раду позивачем у даній справі.
В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Сумської обласної ради від 02.06.2000 «Про створення Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» створено Сумське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Сумиоблагроліс» з правом юридичної особи та фінансуванням за рахунок коштів державного бюджету на лісове господарство в системі агропромислового комплексу області та доходів від господарської діяльності.
Наказом Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» від 12.07.2000 № 1 створено Буринське агролісництво.
Відповідно до рішення Сумської обласної ради від 19.10.2000 "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб" обласна рада, розглянувши проекти відведення земельних ділянок, ураховуючи згоду землевласників та землекористувачів, сільських, селищних, міських та районних рад, вирішила вилучити та надати у постійне користування землі сільських, селищних та міських рад Сумської області дочірнім агролісогоподарським підприємствам Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Сумиоблагроліс" для ведення лісового господарства. Згідно з додатком до вказаного рішення Буринському агролісництву надано в постійне користування 2 293,7 га земель. 
Наказом ОКАП «Сумиоблагроліс» від 28.03.2002 № 19 Дочірнє агролісогосподарське підприємство «Буринське агролісництво» реорганізовано у дочірнє агролісогосподарське підприємство «Буринський агролісгосп». 
Рішенням Буринської міської ради Сумської області від 06.07.2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднано з територіальними громадами міста Буринь Буринської міської ради, села Олександрівка Олександрівської сільської ради, сіл Степанівка, Чалищівка Степанівської сільської ради, сіл Червона Слобода, Дич, Чумакове Червонослобідської сільської ради, села Успенка Успенської сільської ради, сіл Воскресенка, Вікторинівка Воскресенської сільської ради, села Верхня Сагарівка Верхньосагарівської сільської ради, сіл Жуківка, Кубракове, Нотаріусівка, Тимофіївка Жуківської сільської ради, сіл Суховерхівка, Дмитрівка, Нижня Сагарівка, Атаманське Суховерхівської сільської ради у Буринську міську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у місті Буринь.
Рішенням Сумської обласної ради від 04.04.2023 «Про окремі питання реорганізації дочірніх агролісогосподарських підприємств ОКАП «Сумиоблагроліс» встановлено, що після завершення процедури реорганізації дочірніх агролісогосподарських підприємств ОКАП «Сумиоблагроліс» правонаступником майна, всіх прав та обов`язків, у тому числі права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування, затверджених розрахункових лісосік, затверджених поділів лісів на категорії, виділених особливо захисних лісових ділянок, дозвільних документів на спеціальне використання лісових ресурсів Буринського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Буринський агролісгосп» є Конотопське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Конотопський лісгосп». 
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Буринської міської ради Жахаловим Є.Г. за Буринською міською радою було зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:
- 5920986000:08:001:0181, площею 24 га (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.02.2022 з індексним номером: 63310934);
- 5920986000:10:002:0349, площею 28 га (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.02.2022 з індексним номером: 63310302).
За інформацією Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (лист від 03.07.2024 № 8 вих):
- координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:08:001:0181, площею 24 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Буринський агролісгосп» (квартал 38, виділи 16-22, Слобідська сільська рада); площа накладення - 23,9482 га;
- координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:10:002:0349, площею 28 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Буринський агролісгосп» (квартал 6, виділи 21-22, Слобідська сільська рада); площа накладення - 14,3191 га.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності Буринської міської ради на ділянки з кадастровими номерами: 5920986000:10:002:0349, 5920986000:08:001:0181, було припинено 24.04.2025 у зв`язку з формуванням інших земельних ділянок шляхом об`єднання на підставі рішення Буринської міської ради від 18.04.2025.
Як вбачається з технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок лісогосподарського призначення комунальної власності, з цільовим призначенням - «Для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг» (код згідно з КВЦПЗ - 09.01), які розташовані на території Слобідського старостинського округу Буринської міської ради Конотопського району Сумської області, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 5920986000:10:002:0349, 5920986000:10:002:0407 сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413 площею 28,0541 га, та шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 5920986000:08:001:0181, 5920986000:10:002:0188 - земельну ділянку з кадастровим номером 5920986000:08:001:0181 площею 24,4632 га.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Буринської міської ради Кириленко А.А. за Буринською міською радою зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:
- 5920986000:10:002:0413, площею 28,0541 га на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 78605550 від 28.04.2025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130182059209);
- 5920986000:08:001:0189, площею 24,4632 га на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 78606157 від 28.04.2025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3130198159209).
Листом ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» ВО «Укрдержлісгоспроект» від 04.07.2025 №338 повідомлено Конотопську окружну прокуратуру, що ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» отримала запит від прокуратури на виконання постанови від 30.06.2025 щодо залучення спеціаліста у кримінальному провадженні №42022202500000017 від 15.02.2022, для визначення, чи накладаються межі земельних ділянок з кадастровими номерами 5920986000:08:001:0189 та 5920986000:10:002:0413 на межі земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конотопський лісгосп». У листі зауважено, що проаналізувавши наявні матеріали лісовпорядкування (2016 рік) та надані обмінні фали, ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомляє:
-земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189 (24,4632 га) накладається на землі лісогосподарського призначення ДП «Конотопський лісгосп» квартал 38 вид. 16, 18, 19, 21, 22, 29. Площа перетину становить 24,4333 га - Додаток 1;
-земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413 (28,0541 га) накладається на землі лісогосподарського призначення ДП «Конотопський лісгосп» квартал 6 вид. 21 (частково), 22. Площа перетину становить 14,3365 га - Додаток 2.
У листі зазначено, що: Додаток 1 - Схема розташування земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189; Додаток 2 - Схема розташування земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413.
У довідці Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 09.07.2025 №7, наданої Конотопській окружній прокуратурі, зазначено, що на виконання постанови прокурора та листа від 03.07.2025 вих. №50-4214ВИХ-25 проведено аналіз документації на земельні ділянки з кадастровими номерами 5920986000:08:001:0189 та 5920986000:10:002:0413, та матеріалів лісовпорядкування Конотопського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Конотопський лісгосп» (колишній «Буринський агролісгосп»). Встановлено, що координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413, площею 28,0541 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Конотопський лісгосп» квартал 6 виділи 21-22; (Слобідська сільська рада) площа накладення 14,3367 га. (Викопіювання №1 та каталог кутів координат). Крім того, координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189, площею 24,4632 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Конотопський лісгосп» квартал 38 виділи 16-22 (Слобідська сільська рада) площа накладення 24,4345 га. (Викопіювання №2 та каталог кутів координат). Як додаток до даної довідки надано викопіювання та каталоги кутів координат.
З огляду на зазначене, прокурор вважає, що наявні підстави для витребування з незаконного володіння Буринської міської ради земельних ділянок лісогосподарського призначення. Зазначена вимога булі підтримана позивачем в повному обсязі.
Заперечуючи проти позову відповідач наполягає, що наявність картографічної невідповідності у даних кадастру не свідчить про незаконність первісного набуття права власності, якщо це право набуте на законних підставах та зареєстроване у встановленому законом порядку. Отже, доводи прокурора про «накладання» координат, навіть у випадку їх підтвердження, можуть бути предметом виключно окремого спору про встановлення та закріплення меж або внесення змін до кадастрових даних. Вони не впливають на правомірність та законність первісного набуття і державної реєстрації права комунальної власності та не можуть визнаватися підставою для припинення такого права у межах даної справи.
Також відповідач зазначає, що ДП «Буринський агролісгосп» (ЄДРПОУ 23825737), якому у 2000 році надано право постійного користування спірними землями, не припинено і воно продовжує бути діючою юридичною особою, залученою стороною у ряді судових справ (зокрема, № 920/309/23, № 920/639/23). Це виключає факт приєднання чи злиття з ДП «Конотопський лісгосп» та спростовує будь-яку заяву про правонаступництво. Передача земель між двома комунальними підприємствами розпорядчим актом обласної ради без припинення одного з них та без оформлення належної передачі прав власником землі (державою або територіальною громадою), на думку відповідача, не створює і не може створити правонаступництва у праві користування.
Відповідач наполягає, що доводи прокурора про те, що належність спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення свідчить про незаконність їх перебування у комунальній власності, є юридично неспроможними та не підтверджені належними і допустимими доказами. Також ні прокурор, ні будь-які інші особи не зверталися до суду з вимогами про скасування рішень Буринської міської ради, якими ухвалено рішення про об`єднання ділянок, відтак ці рішення від 20 березня 2025 року, на переконання відповідача, є чинними, обов`язковими до виконання та породжують правові наслідки.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом права власності, визначеного у статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (пункт 1 статті 321 ЦК України).
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно із частиною 2 та пункту "б" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності або законного права користування особою відповідним майном та способи захисту порушених прав шляхом віндикації або реституції.
Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна.
Віндикаційний позов є речовим позовом, який належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).
Тобто, предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) із чужого незаконного володіння.
Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може (подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19.03.2025 у справі № 927/222/24).
Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави, заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності (подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
У постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 Цивільного кодексу України є належним та ефективним способом захисту права власності. Подібні висновки також викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц (на яку посилається Буринська міська рада) та постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 30.05.2018 у справі №368/1158/16-ц, .
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
За змістом частини 3 статті 26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що в разі якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що позивач із дотриманням правил статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача.
Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, у тому числі документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право.
Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. Тому не допускається відмова у віндикаційному позові, наприклад, із тих мотивів, що рішення органу влади, певний документ, рішення, відомості чи запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не визнані незаконними або що позивач їх не оскаржив (такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц (пункти 99, 100), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункти 38,39), від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 (пункт 34), від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153, 154, 167, 168)).
Отже, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)).
Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц (пункт 125), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 146), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.43), від 28.01.2020 у справі № 50/311-6 (пункт 92), від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц (пункт 44).
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що саме вимога прокурора про витребування на користь держави в особі Сумської обласної ради з незаконного володіння Буринської міської ради частини земель лісогосподарського призначення відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призведе до ефективного захисту прав Сумської обласної ради в разі їх порушення, натомість інші позовні вимоги є неналежними, неефективними способами захисту права власника та їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном.
Водночас, у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно, суду для правильного вирішення спору слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/73/17.
У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року по справі №480/5518/22 встановлено, що ДП «Буринський агролісгосп» Сумського ОКАП «Сумиоблагроліс» є комунальним підприємством, яке засноване на майні спільної власності територіальних громад Сумської області, що підтверджується його Статутом. В свою чергу, право постійного користування земельними ділянками ДП «Буринський агролісгосп» підтверджується планово-картографічними матеріалами, таксаційними описами та матеріалами лісовпорядкування, з яких вбачається, що вище зазначені земельні ділянки належать до категорії земель лісогосподарського призначення. Матеріали лісовпорядкування ДП «Буринський агролісгосп» 2017 року з планшетами, що виготовлені на основі геодезичних матеріалів лісовпорядкування, відповідно до вимог ст. 48 Лісового кодексу України затверджені ДП «Харківська лісовпорядна експедиція» і Сумським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та погоджені Міністерством екології та природних ресурсів, не скасовані та з часу їх затвердження є чинними, які з огляду на положення пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України підтверджують право користування ДП «Буринський агролісгосп» на раніше надані землі.
Відповідно до частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наявність права постійного користування земельними ділянками ДП «Буринський агролісгосп» Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» підтверджена постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року по справі №480/5518/22, яка набрала законної сили.
Законом України від 20.06.2022 №2321-ІХ внесено зміни до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, відповідно до якого до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №823/1984/16 право постійного користування землею, яке виникло до набрання чинності Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, продовжує зберігатися надалі. Відсутність у підприємств актів про право постійного користування не є достатньою правовою підставою для позбавлення права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, що посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акту.
Рішенням Сумської обласної ради від 04.04.2023 «Про окремі питання реорганізації дочірніх агролісогосподарських підприємств ОКАП «Сумиоблагроліс» встановлено, що після завершення процедури реорганізації дочірніх агролісогосподарських підприємств ОКАП «Сумиоблагроліс» правонаступником майна, всіх прав та обов`язків, у тому числі права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування, затверджених розрахункових лісосік, затверджених поділів лісів на категорії, виділених особливо захисних лісових ділянок, дозвільних документів на спеціальне використання лісових ресурсів Буринського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Буринський агролісгосп» є Конотопське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Конотопський лісгосп». 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що Конотопське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Конотопський агролісгосп» є правонаступником майна, всіх прав та обов`язків, у тому числі права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які перебували у постійному користуванні Буринського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Буринський агролісгосп».
Разом з тим, згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Доводи прокурора про те, що спірні земельні ділянки частково накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні третьої особи, ґрунтуються на інформації, наданої Конотопським міськрайонним виробничим відділом Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 09.07.2025 №7, відповідно до якої координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413, площею 28,0541 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Конотопський лісгосп», площа накладення 14,3367 га, а координати земельної ділянки з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189, площею 24,4632 га, частково накладаються на координати лісонасаджень ДП «Конотопський лісгосп» , площа накладення 24,4345 га. 
Разом з тим, матеріали справи містять інформацію ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» ВО «Укрдержлісгоспроект» від 04.07.2025 №338, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:08:001:0189 (24,4632 га) накладається на землі лісогосподарського призначення ДП «Конотопський лісгосп» квартал 38 вид. 16, 18, 19, 21, 22, 29, площа перетину становить 24,4333 га, та земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:10:002:0413 (28,0541 га) накладається на землі лісогосподарського призначення ДП «Конотопський лісгосп» квартал 6 вид. 21 (частково), 22, площа перетину становить 14,3365 га.
Таким чином, матеріали справи містять різні докази, які дають відмінні результати досліджень щодо накладення спірних земельних ділянок. 
Згідно з частиною першою, четвертою статті 24 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (абзац п`ятий частини шостої статті 24 Закону № 3613-VI).
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5), основними завданнями земельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.
Системний аналіз положень вказаних статей дає підстави для висновку, що доказами накладення однієї земельної ділянки на іншу повністю чи частково або відсутність такого накладення, у разі розбіжності у правовстановлюючих документах на землю та/або документації із землеустрою, є документи, сформовані кадастровим реєстратором в межах процедури державної реєстрації земельної ділянки за заявою власника або користувача, майбутнього власника або користувача, перелік яких визначений частиною третьою статті 24 Закону № 3613-VI або висновки експерта у земельно-технічній експертизі (постанова Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №619/2766/19). 
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17 вересня 2024 у справі №686/27476/21.
Отже, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача на земельну ділянку (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі №515/1315/18).
Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором у порушення вимог процесуального права не виконано обов`язку в частині доказування порушеного права держави, в інтересах якої подано позов прокурором, та не доведено належним доказом факту накладення спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення. 
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами всі обставини, на які він посилався, як на підставу позову, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
При зверненні до суду з позовом прокурором як доказ сплати судового збору додана платіжна інструкція від 23.09.2024 №2164 в сумі 9689,60 грн.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на прокурора.
Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 15.05.2026

Суддя	В.Л. Короленко