Справа № 591/637/26
Провадження № 2/591/238/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді – Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання – Волкової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми цивільну справу № 591/637/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 13 червня 2019 року між АТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 500818142, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 35413 грн 54 коп. в строком до 14 червня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23,00 %.
В подальшому, 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 500818142.
При цьому, 18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 500818142.
Крім того, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 500818142. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 500818142.
Позивач зазначає, що заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 500818142 від 13 червня 2019 року становить 35281 грн 51 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 25349 грн 91 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 7708 грн 01 коп., інфляційні збитки – 1692 грн 29 коп. та нараховані 3% річних – 531 грн 30 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду на 24 березня 2026 року.
24 березня 2026 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 21 квітня 2026 року за клопотанням відповідача для можливості ознайомитись з матеріалами справи.
21 квітня 2026 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 04 червня 2026 року за клопотанням відповідача для можливості скористатися правничою допомогою.
В останнє судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. 
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13 червня 2019 року між АТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500818142, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 35413 грн 54 коп. строком на 24 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23,00% річних (а.с. 5 на звороті – 8).
17 травня 2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1, у тому числі до ОСОБА_1 договором № 500818142 (а.с. 20 на звороті – 25, 26-32).
В подальшому, 18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1, у тому числі до ОСОБА_1 за договором № 500818142 (а.с. 33-38, 39-49).
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за договором № 500818142 (а.с. 50-55, 56-65).
Відповідач не виконав свого обов`язку повернути кредит на умовах та в строки, визначені кредитним договором № 500818142 від 13 червня 2019 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 500818142 від 13 червня 2019 року становить 35281 грн 51 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 25349 грн 91 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 7708 грн 01 коп., інфляційні збитки – 1692 грн 29 коп. та нараховані 3% річних – 531 грн 30 коп. (а.с. 19-20).
02 квітня 2022 року та 28 січня 2023 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони (а.с. 107-108, 109-110). Також відповідач має статус учасника бойових дій та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, трудове каліцтво (а.с. 111, 112).
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 35281 грн 51 коп.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662 грн 40 коп.
Крім того, позивач ставить питання про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн.
В судовому засіданні відповідач просив зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки визначена позивачем сума понесених витрат є завищеною.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 461/422/21 (провадження№ 61-8158св22).
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Для підтвердження розміру цих витрат позивач надав копії договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 70 на звороті – 72), заявки на надання юридичної допомоги № 1680 від 01 грудня 2025 року та витяг з акта № 17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року (а.с. 76).
Суд погоджується із запереченням відповідача, що розмір заявлених позивачем витрат за надання правничої допомоги 13000 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 461/422/21 (провадження № 61-8158св22).
З врахуванням принципів реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, тому клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню. За таких обставин, на підставі ст.ст. 133, 137 ЦПК України, з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 500818142 від 13 червня 2019 року в сумі 35281 грн 51 коп., судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 04 червня  2026 року.

Суддя   А.С. Северинова