Справа № 450/5883/25  Провадження № 2/450/815/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Данилів Є.О.
при секретарі Хохолик О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): 
11 грудня 2024 року підставі Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ОСОБА_2 АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. 11 грудня 2024 року невідомою особою з поточного рахунку ОСОБА_2 IBAN: № НОМЕР_1 здійснена неналежна платіжна операція з переказу грошових коштів на суму 9000,00 гривень в результаті отримання невідомою особою шляхом обману несанкціонованого доступу до автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування - мобільного застосунку АТ «ПУМБ» «Pumb Online» та рахунку клієнта, авторизації в «Pumb Online» від імені клієнта та несанкціонованого втручання в роботу застосунку на рахунок неналежного отримувача за платіжною картою № НОМЕР_2 (004007), емітованою АТ «ПУМБ», а саме: 2024-12-11 10:10:03 9000.00 980 TD *DEBIT KH000001 26201120566637.UAH TO CARD*9178. Тобто, 11 грудня 2024 року дії по поточному рахунку ОСОБА_2 в АТ «ПУМБ» відбулись без її згоди та участі та не були нею ініційовані. Своїми діями чи бездіяльністю клієнт Банку ОСОБА_2 не надавала доступу до свого рахунку та банківських платіжних карток третім особам, нікому не повідомляла свої персональні дані та/або реквізити рахунків/банківських платіжних карток, не сприяла незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Після повідомлення клієнтом ОСОБА_2 на адресу АТ «ПУМБ» про здійснення невідомою особою 11 грудня 2024 року незаконних дій з використанням без її згоди персональних даних та номеру телефону від її імені, що призвело до здійснення від її імені неналежної платіжної операції з її рахунку та проведеної Банком перевірки, 24 лютого 2025 року грошові кошти повернуті Банком на рахунок клієнта за рахунок власних коштів у відповідності до вимог п.143 Розділу VII Постанови Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022 р. На підставі вищевикладеного, у Банку виникло право вимоги до одержувача грошових коштів, як безпідставно набутих. ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення для встановлення всіх обставин шахрайських дій з її рахунком, які сталися 11 грудня 2024 року, внаслідок яких була виконана неналежна платіжна операція. За вказаним зверненням 13.03.2025 року внесено відомості до ЄРДР за №12025163480000145 за ч.4 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування СВ ВП № 4 Одеського РУП № ГУНП в Одеській області. 14 липня 2025 року АТ «ПУМБ» листом-вимогою за вихідним № КНО-14.5.2/590 від 14.07.2025 року з метою досудового врегулювання спору, повідомив Відповідача за адресою місця реєстрації та проживання про неналежну платіжну операцію, яка здійснена 11 грудня 2024 року, на її рахунок в АТ «ПУМБ» ОСОБА_2 та його обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення, ініціювати платіжну/платіжні операції про повернення коштів. Ця вимога Відповідачем не отримана, кошти Позивачу не повернуті. Не повернення Відповідачем неналежних йому коштів є підставою для звернення АТ «ПУМБ» до суду за захистом своїх майнових прав.
Позиція відповідача: Відповідач повідомлялася про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
10.12.2025 ухвала про відкриття провадження у справі.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 11.12.2024 громадянці ОСОБА_2 на підставі Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було відкрито поточний рахунок в АТ «ПУМБ» у форматі IBAN: № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Частиною першою та третьою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.
Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (стаття 1071 ЦК України).
11 грудня 2024 року невідомою особою з поточного рахунку ОСОБА_2 IBAN: № НОМЕР_1 здійснена неналежна платіжна операція з переказу грошових коштів на суму 9000,00 гривень в результаті отримання невідомою особою шляхом обману несанкціонованого доступу до автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування - мобільного застосунку АТ «ПУМБ» «Pumb Online» та рахунку клієнта, авторизації в «Pumb Online» від імені клієнта та несанкціонованого втручання в роботу застосунку на рахунок неналежного отримувача за платіжною картою № НОМЕР_2 (004007), емітованою АТ «ПУМБ», а саме: 2024-12-11 10:10:03 9000.00 980 TD *DEBIT KH000001 26201120566637.UAH TO CARD*9178.
Тобто, 11 грудня 2024 року дії по поточному рахунку ОСОБА_2 в АТ «ПУМБ» відбулись без її згоди та участі та не були нею ініційовані. Своїми діями чи бездіяльністю клієнт Банку ОСОБА_2 не надавала доступу до свого рахунку та банківських платіжних карток третім особам, нікому не повідомляла свої персональні дані та/або реквізити рахунків/банківських платіжних карток, не сприяла незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Після повідомлення клієнтом ОСОБА_3 на адресу АТ «ПУМБ» про здійснення невідомою особою 11 грудня 2024 року незаконних дій з використанням без її згоди персональних даних та номеру телефону від її імені, що призвело до здійснення від її імені неналежної платіжної операції з її рахунку та проведеної Банком перевірки, 24 лютого 2025 року грошові кошти повернуті Банком на рахунок клієнта за рахунок власних коштів у відповідності до вимог п.143 Розділу VII Постанови Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022 р..
31.01.2025 ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення для встановлення всіх обставин шахрайських дій з рахунком ОСОБА_2 які сталися 11 грудня 2024 року, внаслідок яких була виконана неналежна платіжна операція. За вказаним зверненням 13.03.2025 року внесено відомості до ЄРДР за № 12025163480000145 за ч.4 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, в якому ОСОБА_2 є потерпілим.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
14.07.2025 АТ «ПУМБ», з метою досудового врегулювання спору, звернулось до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про повернення коштів вих. №КНО-14.5.2/590 від 14.07.2025, в якій повідомлено про неналежну платіжну операцію, яка здійснена 11.12.2024 року, на її рахунок в АТ «ПУМБ» ОСОБА_2 та його обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення, ініціювати платіжну/платіжні операції про повернення коштів. Крім того, в даній вимозі повідомлено, що відсутність платіжної операції з повернення коштів у сумі 9000 грн. на вказані реквізити АТ «ПУМБ» з вказаним призначенням платежу у термін протягом трьох робочих днів з дня отримання цієї вимоги вважається відмовою неналежного отримувача повернути суму неналежної платіжної операції та є підставою для стягнення коштів у судовому порядку з покладенням судових витрат на неналежного отримувача коштів.
Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно отримані Відповідачем грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. у добровільному порядку Банку не повернуто.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Спірні правовідносини у даній справі також регулюються, зокрема, положеннями Закону України «Про платіжні послуги», який врегульовує загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
Статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено наступні поняття:
Неналежна платіжна операція платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видач йому коштів у готівковій формі;
Неналежний отримувач особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі;
Неналежний платник особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. У разі відмови отримувача (неналежного отримувача) повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції на вимогу надавача платіжних послуг списання коштів з рахунку неналежного отримувача здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до ч. 15 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», у разі ненадходження коштів від неналежного отримувача надавач платіжних послуг має право на їх відшкодування у судовому порядку.
Згідно аналізу статей 1212-1215 ЦК України грошові кошти, на які був здійснений помилковий переказ внаслідок рахункової помилки та відсутності добровільності на операцію переказу, підлягають поверненню як безпідставно набуті грошові кошти (майно).
Відповідно до частини першої статті 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Як визначено у статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Тлумачення статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Зазначене узгоджується з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2018 року в справі №212/3593/16-ц, від 20 березня 2019 року в справі №634/727/16-ц.
Поряд з тим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №753/15556/15-ц міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.
Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Кондикція є позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно.
Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін також на сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 9000,00 грн. безпідставно набутих коштів.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ЄДРПОУ 14282829 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ЄДРПОУ 14282829 судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя	Є.  О.  Данилів