Справа № 456/3318/26
Провадження № 3/456/1451/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

29 червня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 о 14:18 в м. Стрий по вул. Харкова, 34, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом ХІОМІ 5 б/н, який приводиться в дію за допомогою електродвигуна потужністю 300Вт, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі водій відмовився, чим свої дії вчинив двічі повторно протягом року. Водія відсторонено від керування тз на підставі ст. 266 КУпАП. Дана подія зафіксована на нагрудну камеру поліцейського 907936, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи на 29.06.2026, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.
Зважаючи на повідомлення ОСОБА_1 про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.
До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №681146 від 01.06.2026, з якого вбачається, що 01.06.2026 о 14:18 в м. Стрий по вул. Харкова, 34, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом ХІОМІ 5 б/н, який приводиться в дію за допомогою електродвигуна потужністю 300Вт, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі водій відмовився, чим свої дії вчинив двічі повторно протягом року. Водія відсторонено від керування тз на підставі ст. 266 КУпАП. Дана подія зафіксована на нагрудну камеру поліцейського 907936, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП /а.с.2, 3/;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився /а.с.4/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 01.06.2026 о 14 год. 25 хв. відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у ВП ЛІЛ КНП ТМО СМОЛ КП «Стрийська ЦРЛ» /а.с.5/;
- довідкою заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Р. Захарчина, з якої вбачається, що транспортний засіб електросамокат д.н.з. Б/Н, не зареєстрований та належить громадянину ОСОБА_1 /а.с.6/;
- довідкою заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Р. Захарчина, з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП справа №456/283/26 від 10.03.2026 р. визнаний винним Стрийським міськрайонним судом /а.с.7/;
- копією постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2026 по справі №456/283/26, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу;
- копією постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2025 по справі №456/5356/25, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;
- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Н. Шкіринця від 01.06.2026, з якого вбачається, що 01.06.2026 в ході патрулювання у м. Стрий по вул. Харкова, 34, близько 14 год. 18 хв. було зупинено т.з. електросамокат Ксіомі 5 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував т.з. та рухався хаотично проїзною частиною дороги. Однак, в ході спілкування із водієм, було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, виражене тремтіння пальців рук, що викликало підозру до водія, щодо керування ним т.з. в стані алкогольного сп`яніння, тому в установленому законом порядку було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотестера ДРАГЕР та у медичному закладі, однак водій відмовився. Водію повідомлено про подальшу заборону керування т.з. Враховуючи вищенаведене, на гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 №681146 /а.с.8/;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутому в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі /а.с.9/.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання та надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду та зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення та які слід витребувати суду.
Суд вважає, що під час складення протоколу інспекторами повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складений уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1  суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, тому суд доходить до переконання, що ОСОБА_1  слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що транспортний засіб «електросамокат ХІОМІ 5 б/н», належить ОСОБА_1  на праві власності.
Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 /п`ятдесят одну тисячу/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 /десять/ років.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300?2, 300?3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя         О. Ю. Писарев