Справа № 369/15790/25
Провадження № 1-кп/369/1343/26 

В И Р О К
іменем України
30.04.26 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 12025116050000021 від 07.07.2025 року за обвинуваченням  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлепча Васильківського району Київської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва Миколаївської області, громадянки України, яка має середню освіту, працює адміністратором залу в ТОВ "Перша фармація Київщини", зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.07.2025 року близько 00 год. 30 хв. ночі, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , перебували в гостях у знайомих за адресою: АДРЕСА_4 , де в комендантську годину розпивали алкогольні напої та гучно себе поводили, заважаючи сусідам вказаного та поруч стоячих будинків відпочивати.
Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 на балконі вказаної квартири, у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження сусідів поруч розташованого будинку, щодо припинення галасу, влаштували словесну сварку з раніше незнайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , мешканці поруч розташованого будинку АДРЕСА_5 , піднялись на третій поверх буд. АДРЕСА_5 з проханням заспокоїтися та вести себе чемно.
Після чого, ОСОБА_7 почувши, що раніше незнайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебувають у тамбурі біля дверей квартири АДРЕСА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вибігла з квартири, яка була у відчиненому стані та руками штовхнула ОСОБА_8 в область грудей, після чого разом впали на підлогу.
Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи на підлозі з потерпілою ОСОБА_8 , руками наносила останній тілесні ушкодження, після чого потерпіла ОСОБА_8 вивернувшись від ударів, сіла на ОСОБА_7 зверху та лівою рукою притискала останню до підлоги, а іншою рукою намагалась стримати удари. В цей час, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_8 , один удар правою рукою в ліве око.
Після чого, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись позаду потерпілої ОСОБА_8 , навалився на останню ззаду та притиснув її до своєї дружини ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_7 , один раз вкусила ОСОБА_8 за передпліччя правої руки в області лікотя та два рази вкусила за передпліччя правої руки, в області кисті.
Після чого, ОСОБА_6 підвівся та схопивши ОСОБА_8 за передпліччя обох рук, відтягнув від своєї дружини ОСОБА_7 , після чого конфлікт припинився.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 06.07.2025 близько 01 год. 40 хв. ночі, точного часу не встановлено, обурені на дії ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які завадили їм відпочивати, вийшли з квартири АДРЕСА_6 , з метою проникнення до подвір`я та домоволодіння останніх та заподіяння їм тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , через огороджений паркан перелізли на подвір`я квартири АДРЕСА_7 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , де також перебував ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_6 вчинив з ОСОБА_4 словесний конфлікт та маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись навпроти останнього наніс ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в область правого плеча, після чого конфлікт припинився.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичного експерта, заподіяно тілесні ушкодження: внутрішнє-шкірні крововиливи на обличчі зліва; синець зовнішнього кута лівого ока; три вкушені синці з саднами правого ліктьового суглобу та правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичного експерта, заподіяно тілесні ушкодження: синці лівого плеча та синці правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Також, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта, заподіяно тілесні ушкодження: два синці правого плеча, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 06.07.2025 близько 01 год. 40 хв. ночі, точного часу не встановлено, обурені на дій ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які завадили їм відпочивати, вийшли з квартири АДРЕСА_6 , з метою проникнення до подвір`я та домоволодіння останніх та заподіяння їм тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел на незаконне проникнення до подвір`я та домоволодіння, діючи умисно, протиправно, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тобто з метою застосування насильства, без згоди власника та всупереч його волі, перелізли через огороджений паркан та проникли до подвір`я квартири АДРЕСА_7 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , при цьому погрожуючи останній фізичною розправою та заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими себе у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю та підтвердили обставини, зазначені в обвинувальному акті. 
ОСОБА_6 зазначив, що в той день перебували разом із дружиною ОСОБА_7 у своїх знайомих, вживали алкогольні напої та з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла сварка через зауваження щодо шуму, коли останні з`явились у тамбурі біля дверей квартири АДРЕСА_6 . Пояснив, що конфлікт носив раптовий характер, у ході штовханини його дружина зчепилась із ОСОБА_8 , а він намагався їх розборонити. Надалі визнав, що під час подальшого конфлікту вже на подвір`ї потерпілих завдав ОСОБА_4 кілька ударів, діючи на емоціях.
ОСОБА_7 пояснила, що після зауважень сусідів між ними виникла словесна сварка, яка переросла у штовханину в тамбурі. Зазначила, що вибігла з квартири та штовхнула ОСОБА_8 , після чого між ними виникла бійка, під час якої вона наносила удари та вкусила потерпілу. Також підтвердила, що разом із чоловіком пізніше пішли до подвір`я потерпілих для з`ясування стосунків, де конфлікт продовжився.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинувачених не має, оскільки між ними досягнуто примирення. Зазначив, що не заперечує проти призначення обвинуваченим покарання у виді штрафу.
Потерпіла ОСОБА_10 (до зміни прізвища - ОСОБА_11 ) подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій повідомила, що претензій до обвинувачених не має, оскільки завдані збитки відшкодовано. Також зазначила, що не заперечує проти призначення обвинуваченим покарання у виді штрафу.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд визнає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує їх дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ч. 2 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи із застосуванням насильства та з погрозою його застосування.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку; за ч. 2 ст. 162 КК України - до нетяжкого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має молодий вік, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений та дружина перебуває у стані вагітності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків, здійснення добровільного внеску на рахунок Збройних сил України та щире каяття в скоєних кримінальних правопорушеннях, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень групою осіб та у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної статті.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, враховуючи позицію потерпілих, які вибачили обвинуваченого та просили його суворо не карати, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті - в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 162 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 162 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим необхідно визначити остаточно ОСОБА_6 , покарання у виді штрафу у розмірі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку; за ч. 2 ст. 162 КК України - до нетяжкого злочину, враховує особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має молодий вік, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, заміжня та перебуває у стані вагітності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування потерпілим завданих збитків, здійснення добровільного внеску на рахунок Збройних сил України та щире каяття в скоєних кримінальних правопорушеннях, що полягає у критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень групою осіб та у стані алкогольного сп`яніння. 
Наведені вище обставини у своїй сукупності пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням даних про особу обвинуваченої, думки потерпілих, які вибачили обвинувачену та просили суворо її не карати, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті - в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 162 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 162 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим необхідно визначити остаточно ОСОБА_7 , покарання у виді штрафу у розмірі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення осіб обвинувачених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень та наслідками, які настали в результаті їх вчинення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 162 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 2 ст. 162 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень в дохід держави.
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 162 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 2 ст. 162 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору: інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1