Справа № 465/373/26 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З. М. 
Провадження № 33/811/631/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 18 березня 2026 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в :
вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 12.01.2026 о 20:30 у м. Львів, вулиця Коновальця, 96, керуючи транспортним засобом «AUDI E-TRON» НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу та спричинила зіткнення з транспортним засобом «LINCOLN MKС», номерний знак НОМЕР_2 , котрий був припаркований. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим порушила п.13.1 ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 18 березня 2026 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що в судовому засідання було проголошено лише резолютивну частину рішення, проте станом на день подання апеляційної скарги копію постанови вона так і не отримала.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
З урахуванням складних погодних умов дороги, які підверджуються відповіддю 
Українського гідрометеорологічного центру державної служби Україниз надзвичайних ситуацій, вона керувала транспортним засобом AUDI E-TRON BC4144YD близько 25-30 кілометрів на годину. При наближенні до автомобіля LINCOLN MKС НОМЕР_2 , який був припаркований по правий бік проїжджої частини, автомобіль, який рухався попереду здійснив безпечний об`їзд останнього, тож вона вчинила аналогічний об`їзд транспортного засобу з одночасним зниженням швидкості її транспортного засобу враховуючи той факт, що як напрямку руху, так і на зустрічному спереду також їхали інші автомобілі. Однак в момент, як її транспортний засіб порівнявся із автомобілем потерпілого, останній відкрив задню ліву дверку, чим пошкодив право бокове дзеркало її автомобіля.
Після прибуття працівників патрульної поліції на місце ДТП було встановлено, що водій автомобіля «LINCOLN MKС» здійснив зупинку свого транспортного засобу на Т-подібному перехресті, де є розділювальна смуга, чим порушив п.15.9г ПДР. Даний факт підтверджується Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6502665 від 12.01.2026. Водій автомобіля LINCOLN MKС ОСОБА_2 підтвердив вказану обставину, сплативши штраф у розмірі 340 грн.
Зупинивши свій транспортний засіб в неналежному для цього місці, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та відчинив задню ліву дверку, щоб дістати особисті речі та половиною корпусу заліз в автомобіль, прикривши себе дверцятами. Таким чином, автомобіль, що рухався попереду неї зміг оминути авто потерпілого та продовжити рух. Однак в момент, коли ОСОБА_2 намагався дістати сумку із задніх сидінь свого авто, не переконавшись у відсутності транспортних засобів на проїжджій частині та безпечності своїх дій, корпусом відштовхнув задню ліву дверку власного автомобіля, чим спричинив пошкодження правого бокового дзеркала її автомобіля.
Разом з тим, за словами самого потерпілого, він свідомо відчиняв саме задню ліву дверку свого транспортного засобу, оскільки по праву сторону від пішохідної зони був наявний широкий сніговий насип. Таким чином водій транспортного засобу «LINCOLN MKС» ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи складність погодних умов та нехтуючи обов`язками водія, передбаченими 2.3б, 2.3д та 2.3є Правил дорожнього руху, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, які призвели до пошкодження її транспортного засобу.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задоволити.
Потерпілий ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді залишити без змін.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 її вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 565205 від 12.01.2026, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів «AUDI E-TRON» номерний знак НОМЕР_1 , LINCOLN MKС номерний знак НОМЕР_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог ПДР, які призвели до даної ДТП.
Пунктом 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1  не дотрималася безпечного бокового інтервалу в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем LINCOLN MKС номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований.
Суд апеляційної інстанції враховує письмові пояснення ОСОБА_2 долучені до матеріалів справи, а також пояснення надані ним у суді першої інстанції щодо обставин ДТП та надає їм віри, оскільки такі узгоджуються із схемою ДТП та пошкодженнями, які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції, також враховано обставини ДТП, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення та пояснення надані в судовому засіданні учасників ДТП ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , фото зображення з місця ДТП, і саме із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не спростовують та не впливають на їх правильність, фактично зводяться до переоцінки доказів.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 18 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, її апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    Урдюк Т.М.