ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3185/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт": Приміч Д.В.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС": Лук`яненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційні скарги Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС"
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 року, суддя в І інстанції Невінгловська Ю.М., повний текст якого складено 03.11.2025, в м. Одесі
у справі: №916/3185/24
за позовом: Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" 
про стягнення 10 603 183,69 грн
та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" 
до відповідача: Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" 
про стягнення попередньої оплати у розмірі 118 240,10 грн

ВСТАНОВИВ
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.10.2025 у справі №916/3185/24 первісний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" на користь Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" заборгованість у розмірі 10 603 183,69 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 127 238,20 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.
21.10.2025 до суду від Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3185/25, якою позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 226 800 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 у справі №916/3185/24 заяву Державного підприємства “Ренійський морський торговельний порт” про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3185/24 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІНГ АЛЬЯНС” на користь Державного підприємства “Ренійський морський торговельний порт” витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн. В решті задоволення заяви відмовлено.
При ухваленні додаткового рішення, судом взято до уваги тривалість розгляду справи, кількість призначених та проведених судових засідань, в яких брав участь представник позивача, кількість заяв по суті спору підготовлених та наданих до суду представником ДП «РМТП», зміст та важливість для розгляду справи повідомлених у цих заявах обставин та наведених аргументів, з урахуванням чого, суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є непропорційним та нерозумним, виходячи з обставин даної справи.
Враховуючи викладене, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), зважаючи на конкретні обставини справи, а також керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважав за доцільне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлений позивачем за первісним позовом та стягнути з ТОВ «ВІКІНГ АЛЬЯНС» на користь ДП «РМТП» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт", в якій останнє просить додаткове рішення в частині часткового задоволення заяви Державного підприємства “Ренійський морський торговельний порт” про відшкодування судових витрат – скасувати. Ухвалити постанову, якою додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 року по справі №916/3185/24 змінити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІНГ АЛЬЯНС” на користь Державного підприємства “Ренійський морський торговельний порт” витрати на правничу допомогу в розмірі 226 800 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що на момент ухвалення додаткового рішення у матеріалах справи не було жодного клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а тому суд не мав правових підстав самостійно зменшувати їх розмір. Позивач наголошує, що справа №916/3185/24 не є простою, оскільки стосувалася стягнення значної суми 10 603 183,69 грн та вимагала аналізу складних господарських правовідносин щодо користування портовою інфраструктурою. Матеріали справи сформовані у понад 30 томів і містять значний обсяг первинних документів та процесуальних матеріалів, а розгляд супроводжувався численними судовими засіданнями протягом тривалого часу. З огляду на економічну вагу спору для державного підприємства та публічний інтерес, витрати у сумі 226 800 грн є співмірними й обґрунтованими, а їх зменшення без належного аналізу порушує принципи диспозитивності та змагальності.
Також позивач зазначає, що адвокат здійснював безперервне представництво інтересів підприємства з серпня 2024 року по жовтень 2025 року, виконуючи значний обсяг роботи: підготовку процесуальних документів, аналіз бухгалтерських матеріалів, реагування на дії іншої сторони, участь у судових засіданнях та подання численних пояснень і розрахунків. При цьому Верховний Суд неодноразово підкреслював, що участь у засіданні включає не лише формальну присутність, а й підготовку, час на дорогу та очікування, які є складовими правничої допомоги і підлягають компенсації. Отже, позивач вважає, що суд першої інстанції неправомірно зменшив витрати на правову допомогу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС", в якій останнє просить скасувати Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 у справі № 916/3185/24 про стягнення з ТОВ “ВІКІНГ АЛЬЯНС” витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн – повністю, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ДП “РМТП” про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат від 20.10.2025 – відмовити повністю.
ТОВ «ВІКІНГ АЛЬЯНС» зазначає, що діяло добросовісно та ще у відзиві надало орієнтовний розрахунок власних витрат на правничу допомогу, тоді як позивач, подаючи позов, не визначив попереднього розміру витрат, окрім судового збору, і не заявляв їх на стадії закриття провадження. На думку відповідача, це фактично позбавило його можливості своєчасно заперечувати проти заявлених сум та поставило у становище, коли оскарження витрат стало можливим лише після завершення процесу. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 124 ГПК України, відповідач вважає, що суд першої інстанції мав відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, однак задовольнив заяву частково.
Крім того, відповідач наголошує, що заявлений розмір витрат є неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт, оскільки частина зазначених послуг (збір доказів, пошук практики, підготовка клопотань) фактично охоплюється підготовкою позовної заяви, а позиція у справі була сформована самим ДП «РМТП». Також звертається увага на невідповідність у платіжних інструкціях, де містяться посилання на інший договір, що ставить під сумнів реальність та обґрунтованість витрат. Відповідач посилається на практику Верховного Суду та ЄСПЛ, згідно з якою витрати підлягають компенсації лише за умови їх фактичності, неминучості та розумності, і не можуть бути способом надмірного збагачення сторони. Тому ТОВ «ВІКІНГ АЛЬЯНС» вважає, що сума 226 000 грн не доведена належними доказами, а у разі задоволення заяви витрати мають бути зменшені до пропорційного рівня, зокрема до 10 000 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач зазначає, що посилання Скаржника на ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України є помилковим, оскільки неподання попереднього розрахунку судових витрат надає суду право, а не покладає обов`язок відмовляти у їх відшкодуванні. Тобто така обставина не є безумовною підставою для відмови, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.04.2021 у справі №161/20630/18.
Крім того, позивач вказує, що до закінчення судових дебатів було заявлено усне клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу із зазначенням суми та повідомлено про подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення, що відповідає ст. 221 ГПК України та підтверджується протоколом засідання 06.10.2025. Щодо посилань у окремих платіжних документах на інший номер договору, позивач пояснює, що це технічна помилка, оскільки всі інші реквізити рахунків, актів та дата договору від 15.08.2024 повністю співпадають, що підтверджує реальність понесених витрат і не може бути підставою для відмови у їх компенсації.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач зазначає, що позивач не обґрунтував розміру заявленої суми до стягнення з урахуванням того, що такі витрати є не лише фактичними, але й розумними у своєму розмірі та неминучими, виходячи із критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає, що позивач не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду надано не було.
Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами та призначено справу до розгляду на 17.02.2026 0 12:00.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 розгляд апеляційних скарг Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 у справі №916/3185/24 відкладено на 06.04.2026 о 14:30 та в подальшому відкладено на 05.05.2026 о 12:30.
В судовому засіданні 05.05.2026 брали участь представники сторін.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частини 1 та 3 ст. 244 ГПК України передбачають, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо він не вирішив питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За змістом ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою.
Як вже зазналось, відповідач, не погодившись з рішенням суду, подав на нього апеляційну скаргу.
За результатом розгляду апеляційної постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" на рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2025 у справі №916/3185/24 – задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2025 у справі №916/3185/24 – скасовано частково, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:
«У задоволенні первісного позову Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" про стягнення 10 603 183,69 грн – відмовити повністю. Судові витрати покласти на Державне підприємство "Ренійський морський торговельний порт".
У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" до Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" про стягнення попередньої оплати у розмірі 118 240,10 грн – відмовити повністю. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС".»
Стягнуто з Державного підприємства “Ренійський морський торговельний порт” (68800, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188, код ЄДРПОУ 01125809) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІНГ АЛЬЯНС” (65062, Одеська обл., м. Одеса, Французький бульвар, буд. 66/1; код ЄДРПОУ 44799848) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 152 685,78 грн..
Тобто, за наслідком розгляду справи в суді апеляційної інстанції у позові відмовлено у повному обсязі, відтак, судові витрати, зокрема, й на професійну правничу допомогу, мають покладатися на позивача.
У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18, від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 927/229/19, від 23.12.2021 у справі № 925/81/21, від 09.02.2022 у справі № 910/17345/20, від 15.02.2023 у cправі № 911/956/17 (361/6664/20) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21)).
Оскільки Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 05.05.2026 скасував рішення в частині задоволення первісного позову, то додаткове рішення Одеської області від 03.11.2025 у справі №916/3185/24, як невід`ємну частину рішення від 16.10.2025, яким стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу також слід скасувати.
За таких обстави, судова колегія вважає недоцільним надавати оцінку доводам апеляційних скарг з урахуванням скасованого рішення у даній справі.
У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору у даному випадку не здійснюється.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" - залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІНГ АЛЬЯНС" -задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 у справі №916/3185/24 - скасувати.
У задоволенні заяви Державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.05.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська