Справа № 583/1138/26
2/583/841/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого     Плотникова Н.Б.
при секретарі     Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г в розмірі 30907,33 грн., що складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) – 10485,00 грн.; заборгованості по сплаті відсотків (втому числі простроченої) – 2752,33 грн., заборгованості по сплаті комісії (в точу числі простроченої) – 17670 грн., судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн., на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11200,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «МЕГАБАНК» було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Клієнт здійснював користування грошовими коштами, але свої зобов`язання щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків не виконала, тому у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в сумі 30907,33 грн. 03.09.2024 р. між ТОВ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено договір № GL1N426240 відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 27.12.2024 р. між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження.
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що 17.08.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 44-441-864-2-21-Г приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. (а.с. 10-13).
Згідно з п. 1.1 Договору підписанням цього договору позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщений у Місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх додатків до договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; що у зв`язку з вільним доступом до публічної частини Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі Інтернет та у відділеннях банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини договору та всіх додатків до неї; укладання з банком договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у Місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК», а також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору вцілому. 
Згідно з п.2 договору тип кредиту – кредит; кредит надається на строк: з 17.08.2021 р. по 16.08.2024 р. включно; загальний розмір кредиту: 15000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості – 10 % річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості – 3,8 % від суми кредиту, що сплачується щомісячно.
Згідно з п. 3.1.1 кредитодавець зобов`язується для обліку кредиту відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 , для обліку нарахованих процентів відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_2 .
Оскільки в матеріалах справи на підтвердження укладення кредитного договору наявні докази, які містять всі істотні умови кредитного договору, зокрема суму кредиту, строк користування кредитом, процентну ставка за користування кредитом, розмір комісійної винагороди, кредитний договір підписаний власноручним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні його умови.
АТ "Мегабанк" виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит в у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі, що підтверджено виписками з його рахунку (а.с. 15).
Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення платежів.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. станом на 03.09.2024 р. ОСОБА_1 має перед банком заборгованість в розмірі 30907,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 10485,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків – 2752,33 грн., заборгованість по сплаті комісії – 17670,00 грн. (а.с. 14).
03.09.2024 р. між АТ «МЕГА БАНК» в стані ліквідації та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а.с. 27-29).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024 р. до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. на загальну суму 30907,33 грн., з яких: основний борг – 10485,00 грн., відсотки – 2752,33 грн., комісії – 17670,00 грн. (а.с. 30).
Платіжною інструкцією № 66895 від 31.07.2024 року, призначення платежу: «373981351629, оплата за лот, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», код ЄДРПОУ: 40916672, оплат за лот № GL1N426240, протокол GFD001-UA-20240618- 01260 від 09.07.2024 року, ціна продажу: 23425777,00 грн. без ПДВ», підтверджено здійснення оплати за Договором про відступлення права вимоги.
27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Основними Договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача - боржника за Кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. на загальну суму 30907,33 грн., з яких: основний борг – 10485,00 грн., відсотки – 2752,33 грн., комісії – 17670,00 грн. (а.с. 31-38).
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р., а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно кредитного договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 03.09.2024 р. має заборгованість за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. в розмірі 30907,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 10485,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків – 2752,33 грн., заборгованість по сплаті комісії – 17670,00 грн.
Правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. відповідачем не спростована.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договір, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором, договори факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.
У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. в сумі 30907,33 грн.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.
Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 р., укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та АО «Альянс ДЛС»; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12104677 від 05.01.2026 р.; ордер від 11.08.2025 р. (а.с. 39-46).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
У акті приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12104677 від 05.01.2026 р. зазначено, що адвокатом здійснено таку роботу: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника – 1200,00 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника – 10000,00 грн.; всього на суму 11200,00 грн. 
Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 11200,00 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн. (а.с. 9).
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 5662,40 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (пров. Ушинського, 1, офіс 105 м. Дніпро, 49001, код ЄДРПОУ 40932411) заборгованість за кредитним договором № 44-441-864-2-21-Г від 17.08.2021 р. в сумі 30907,33 грн. та 5662,40 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 36569,73 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Охтирського 
міськрайонного суду:     Н.Б. Плотникова