Справа № 274/846/26 Провадження № 2/0274/1519/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд), за участю секретарів судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", предсатниками якого є Мохир Я.В., Ларіонов К.О.,	
До	ОСОБА_1 ,  представником якого є Гуменюк О.В.,	
Про	стягнення заборгованості,	

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі – Товариство "Споживчий центр") звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. у розмірі 21 200,00 грн., посилаючись на те, що  ОСОБА_1 належним чином не виконує грошових зобов`язань за зазначеним договором, у зв`язку з чим має заборгованість.
ОСОБА_1  просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне.
З поданих Товариством "Споживчий центр" доказів неможливо встановити обставини щодо дотримання процедури укладення кредитного договору № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. Надана Товариством "Споживчий центр" на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. довідка не є первинним документом, а тому не може свідчити про факт видачі коштів ОСОБА_1 . Частина процентів за користування кредитом, яку просить стягнути Товариство "Споживчий центр", нарахована поза межами строку надання кредиту.
Ухвалою від 03.04.2026 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а. с. 65).
Ухвалами від 01.07.2026 р. залишено без задоволення клопотання від 14.05.2026 р представника Товариства "Споживчий центр" про витребування у Акціонерного товариства Акціонерний банк "ПриватБанк" доказів та клопотання від 13.05.2026 р. представника ОСОБА_1 про витребування оригіналу електронного доказу.
Розглядаючи справу, Суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно зі статтею 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Абзацом першим частини другої статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Абзацом третім частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 підписав 15.02.2023 р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором T637, отриманим в смс-повідомленні на вказаний ним номер телефону ( НОМЕР_1 ) електронні документи, надані Товариством "Споживчий центр", а саме – паспорт споживчого кредиту, додаток до анкети позичальника, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку (яка містила у собі відповідь про прийняття пропозиції (акцепт)), частина яких являє собою складові кредитного договору № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. (а. с. 39 – 47).
Зі змісту підпункту 2.3 пункту 2 пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) випливає, що без здійснення ОСОБА_1 ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства "Споживчий центр" за допомогою одноразового ідентифікатора, отриманим ОСОБА_1 в смс-повідомленні на вказаний ним номер телефону ( НОМЕР_1 ), подальше підписання ОСОБА_1 наведених у попередньому абзаці документів тим самим способом (одноразовим ідентифікатором, отриманим ОСОБА_1 в смс-повідомленні на вказаний ним номер телефону ( НОМЕР_1 )) було б неможливим. 
ОСОБА_1 не подано доказів, які б вказували, що номер телефону НОМЕР_1 йому не належить або що станом на момент отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором T637 телефон з цим номером не перебував у його володінні та користуванні.
На підставі наведеного Суд вважає, що між Товариством "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р., а доводи ОСОБА_1 про те, з поданих Товариством "Споживчий центр" доказів неможливо встановити обставини щодо дотримання процедури укладення вказаного кредитного договору є безпідставними.
За умовами кредитного договору № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. Товариство "Споживчий центр" зобов`язалося надати кредит ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, сума кредиту становить 10 000,00 грн., дата надання/видачі кредиту – 15.02.2023 р., строк, на який надається кредит – 42 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту – 28.03.2023 р., первинний період користування кредитом – 14 днів з дня його надання (первинний період), черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (черговий період), період користування ставкою "Економ" – період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати ОСОБА_1 повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (період "Економ"), ставка "Економ" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ", ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".
Товариство "Споживчий центр", користуючись на підставі укладеного з Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" договору № 4507 від 01.11.2020 р. про надання послуг в системі LiqPay (а. с. 13 – 18) послугами платіжної системи LiqPay, 15.02.2023 р. перерахувало грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на картку № НОМЕР_2 , призначення платежу – видача за договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р., що підтверджується квитанцією від 15.02.2023 р. (а. с. 22).
При цьому картка № 4149-49ХХ-ХХХХ-4034 вказана у заявці від 15.02.2023 р. та відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) від 15.02.2023 р. ОСОБА_1 як реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за договором.
Доказів того, що банківська картка № НОМЕР_3 належить не йому, а іншій особі, та/або що на цю картку не надходили перераховані 15.02.2023 р. Товариством "Споживчий центр" грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., ОСОБА_1 не подав.
Посилання ОСОБА_1 на те, що надана Товариством "Споживчий центр" на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. довідка не є первинним документом, а тому не може свідчити про факт видачі йому коштів, є незрозумілим, оскільки така довідка у матеріалах справи відсутня, а як випливає з наведеного вище, на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. Товариство "Споживчий центр" подало квитанцію від 15.02.2023 р. системи LiqPay (а. с. 22), а не довідку.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що Товариство "Споживчий центр" виконало зобов`язання за кредитним договором № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р. з надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 10 000,00 грн., який той отримав.
При цьому Суд вважає за необхідне зазначити, що отримання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 10 000,00 грн. додатково підтверджує укладення між ним та Товариством "Споживчий центр" кредитного договору № 15.02.2023-100002026 від 15.02.2023 р.
Зобов`язань за кредитним договором № 13.12.2023-100000447 від 13.12.2023 р. ОСОБА_1 належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за зазначеним договором станом на 20.01.2026 р. (а. с. 49 – 60).
Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, ОСОБА_1 не подав.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 13.12.2023-100000447 від 13.12.2023 р. станом на 20.01.2026 р. вказано, що розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 21 200,00 грн., він складається з основного боргу (кредиту) у розмірі 10 000,00 грн., та процентів за користування кредитом у розмірі 11 200,00 грн.
Посилання ОСОБА_1 на те, що частина процентів за користування кредитом, яку просить стягнути Товариство "Споживчий центр", нарахована поза межами строку надання кредиту, є безпідставним та спростовується наведеним вище розрахунком, з якого випливає, що проценти за користування кредитом після 28.03.2023 р. (дати повернення (виплати) кредиту) не нараховувалися.
Проте наведений розрахунок процентів за користування кредитом не відповідає таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (зворот а. с. 42), за якою загальна вартість кредиту становить 18 400,00 грн., з яких 10 000,00 грн. – кредит, 8 400,00 грн. – проценти за користування кредитом. 
За таких обставин Суд вважає, що, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 13.12.2023-100000447 від 13.12.2023 р. становить 18 400,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 530, статями 525 та 236 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Товариства "Споживчий центр" підлягає частковому задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь Товариства "Споживчий центр" у якості відшкодування судових витрат (судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 310,76 грн. (а. с. 7, 8).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" (м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306, код ЄДРПОУ 44276926) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" заборгованість з а кредитним договором № 13.12.2023-100000447 від 13.12.2023 р. у розмірі 18 400,00 грн., яка складається з кредиту – 10 000,00 грн., та процентів за користування кредитом – 8 400,00 грн.
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 2 310,76 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          В.В. Корбут