Ухвала
14 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 523/10460/22
провадження № 61-3807ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович, 
на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
20 березня 2026 року Акціонерне товариство (далі - АТ) «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько В. М., за допомогою засобів поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, зареєстровану судом 23 березня 2026 року, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси 
від 2 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 
2026 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження іАТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько В. М., заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку заявник вказує про те, що 
27 січня 2026 року у судовому засіданні апеляційним судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови, дати складення повного тексту постанова Одеського апеляційного суду не містить, згідно з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень забезпечено надання загального доступу - 18 лютого 
2026 року, копію повної постанови банком отримано у підсистемі «Електронний суд» 19 лютого 2026 року, що підтверджується карткою реєстрації вхідного документа 
№ 23425/2026 від 19 лютого 2026 року.
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
Касаційний суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин 
АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат 
Приходько В. М., на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення 
АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат 
Приходько В. М., строку на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 27 січня 2026 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Суворовського районного суду 
м. Одеси від 2 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 27 січня 2026 року заявник вказує застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 20 червня 2018 року у справі № 14-85сц15, від 14 грудня 2022 року 
у справі № 461/12525/15, від 14 червня 2023 року у справі № 755/13805/16-ц, 
від 25 червня 2025 року у справі № 761/382/21, у постановах Верховного Суду 
від 8 червня 2016 року у справі № 6-3029цс19, від 20 листопада 2018 року 
у справі № 914/2588/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 914/2637/17, 
від 31 травня 2023 року у справі № 335/12292/19, від 1 листопада 2023 року 
у справі № 202/5154/21, в ухвалі Верховного Суду від 31 березня 2025 року 
у справі № 539/362/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Зупинення дії судових рішень мотивовано тим, що Одеська міська рада може здійснити відчуження спірного нерухомого майна або передати його у користування третім особам, що призведе до звернення з окремим позовом цих осіб.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року 
у задоволенні позову АТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько В. М., задоволено частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року змінено з викладенням мотивувальної частини рішення у редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення залишено без змін.
Ураховуючи зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, про зупинення дії яких просить АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько В. М., касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, оскільки рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні позову, постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції змінено з викладенням мотивувальної частини рішення у редакції цієї постанови, 
в іншій частині рішення залишено без змін, тому підстав для зупинення їх дії немає.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович, строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси 
від 2 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 
2026 року.
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 523/10460/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович, про зупинення дії рішення Суворовського районного суду м. Одеси 
від 2 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 27 січня 
2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді С. О. Карпенко 
С. Ю. Мартєв 
І. М. Фаловська