Справа № 930/551/26
№2/930/799/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельного О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1  до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мухівці колишнього Немирівського району, де проживає по теперішній час.
У позивача була тітка — ОСОБА_2 , 1927 року народження, яка більшу частину свого життя проживала в с. Боблів Немирівського району. На початку 2024 року у зв`язку з похилим віком вона переїхала проживати до будинку позивача в с. Мухівці Вінницького району, де проживала до дня своєї смерті — ІНФОРМАЦІЯ_2 .
03 березня 2025 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу належну їй земельну ділянку загальною площею 4,2905 га, розташовану на території колишньої Байраківської сільської ради Немирівського району. Вказаний заповіт був посвідчений посадовою особою Боблівського старостинського округу.
Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживав разом із нею в одному житловому будинку на час відкриття спадщини.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, розташована на території колишньої Байраківської сільської ради Немирівського району.
На відповідний запит відділ № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надав позивачу фотокопію архівного примірника Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 488991, відповідно до якого за померлою рахується земельна ділянка загальною площею 4,2905 га, розташована на території колишньої Байраківської сільської ради Немирівського району.
Оригінал зазначеного Державного акта у позивача відсутній у зв`язку з його втратою.
Під час звернення до державного нотаріуса з наявними документами позивачу було повідомлено, що відсутність оригіналу Державного акта унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.
У зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 10.03.2026 року позовну заяву  ОСОБА_1  до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
25.03.2026 року на електронну адресу суду від представника відповідача — Немирівської міської ради — надійшла заява про розгляд справи без участі представника, у якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог не заперечують.
27.04.2026 року через канцелярію суду позивач подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги — задовольнити у повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Дослідивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина.
Відповідно до заповіту від 03 березня 2025 року, посвідченого посадовою особою Боблівського старостинського округу, спадкодавець ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку загальною площею 4,2905 га, розташовану на території колишньої Байраківської сільської ради Немирівського району.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя належала земельна ділянка площею 4,2905 га, що підтверджується фотокопією архівного примірника Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 488991, наданою відділом № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 була власником вказаної земельної ділянки, а тому право на неї входить до складу спадщини та може бути успадковане спадкоємцем за заповітом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом також встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що позивач звертався до державного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на спірне майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку.
Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку через відсутність оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду за захистом свого права.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи в праві набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами, оскільки судом встановлено факт належності спірної земельної ділянки спадкодавцю, наявність заповіту на користь позивача, прийняття ним спадщини, а також неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,328,392,1216-1218,1225, 1261-1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-82,89, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дубмаслівка Вінницького району Вінницької області, на земельну ділянку, загальною площею 4.2905 га., кадастровий номер 0523080200040010036, яка розміщена на території Немирівської міської ради Вінницької області (колишньої Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ N? 488991 на ім?я ОСОБА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко