Справа № 147/894/26 
Провадження № 2/147/579/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Натальчук О.А., 
із секретарем Свистун А.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1563-5287 від 13.06.2025 у розмірі 66433,04 грн. та судові витрати. 
Позов мотивовано тим, що 13.06.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1563-5287. Згідно умов договору, останній отримав кредит у розмірі 12900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Базовий період кредитування становить 14 днів; строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит - 300 календарних днів. Комісія за видачу кредиту – 20,00 % від суми кредиту. Знижена % ставка -0,90 % в день, стандартна % ставка: -1,00 % в день.
23.07.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої позичальнику було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 6500.00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит - 23.07.2025.
06.08.2025 р. об 09 год. 31 хв. між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої позичальнику було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1000.00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 06.08.2025 р.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 24.02.2026 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 66433,04 грн., з яких: 19326,15 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 36906,89 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 10200,00 грн.- заборгованість за процентами річних на підставі ст. 635 ЦК України.
Крім того, позивач зазначає, що відповідачем було здійснено часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1563-5287 від 13.06.2025.
Враховуючи вище зазначене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1563-5287 від 13.06.2025 у розмірі 66433,04 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою від 15.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
07 травня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнає частково, а саме у частині основної суми кредиту. Разом з тим, заперечує проти розміру заявлених до стягнення процентів та інших нарахувань, оскільки вони є явно завищеними, неспівмірними та такими, що суперечить вимогам законодавства. Загальна сума додаткових нарахувань, які просить стягнути позивач складає 47106,89 грн., що становить понад 240% від суми наданого кредиту. Вважає, такий розрахунок прямо суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Враховуючи, що сума нарахувань у кілька разів перевищує основний борг, ОСОБА_1 вважає їх надмірними та просить суд застосовувати дискреційні повноваження для їх зменшення. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву на позовну заяву, просив суд проводити розгляд даної справи за його відсутності.
Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 13.06.2025 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про надання кредиту № 1563-5287, який разом із правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальною річною процентною ставкою складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 12900,00 грн. відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» про перерахування коштів від 25.02.2026 № 145371-1622842652-25022026 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на картковий рахунок НОМЕР_1 . 
23.07.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої позичальнику було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 6500.00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит - 23.07.2025.
06.08.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої позичальнику було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 1000.00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 06.08.2025 р.
Відповідач не заперечує факту отримання коштів за договором у розмірі 19326,15 грн. та, відповідно, його обов`язку сплатити заборгованість за кредитом.
Водночас відповідач вказує, що «заперечує проти розміру заявлених до стягнення процентів та інших нарахувань, оскільки вони є явно завищеними, неспівмірними та інших нарахувань, оскільки вони є явно завищеними та такими, що суперечать вимогам законодавства. Сума нарахованих процентів становить 36906,89 грн., що майже вдвічі перевищує суму основного боргу. Вважає такий розмір нарахувань неспівмірними із сумою кредиту та таким, що суперечить принципам розумності, добросовісності та справедливості, а також фактично призводить до безпідставного збагачення кредитодавця. Загальна сума додаткових нарахувань, які просить стягнути позивач, складає 47106,89 грн., що становить понад 240% від суми кредиту. Вважає такий розрахунок прямо суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 (справа № 643/5521/19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі)».
На підтвердження розміру заборгованості за процентами позивачем надано, зокрема, розрахунок заборгованості за договором 1563-5287 від 13.06.2026. Згідно якого, станом 24.02.2026, у відповідача наявна заборгованість в розмірі: 66433,04 грн., що складається з: 19326,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 36906,89 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 10200,00 грн.- заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (статтю 8 було доповнено частиною п`ятою відповідно до Закону №3498-IX від 22.11.2023).
Слід зазначити, що нарахування процентів здійснювалося за умовами кредитного договору №1563-5287 від 13.06.2025, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , та таке нарахування процентів жодним чином не суперечить положенням частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин першої-третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
У частині п`ятій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена можливість визнання недійсними окремих умов договору у разі визнання цих положень договору несправедливими.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).
Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17, в постановах Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 201/13593/19, від 11.12.2024 у справі № 725/5919/19 та інших).
Суд відхиляє заперечення відповідача щодо несправедливості умов кредитного договору та неспівмірності розміру процентів, оскільки при укладенні договору ОСОБА_1 був повідомлений про розмір процентів, порядок їх сплати та інші суттєві обставини договору і добровільно уклав цей договір, підписавши його без будь-яких застережень, а також користувалася отриманими кредитними коштами.
Положення договору №1563-5287 від 13.06.2025, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , є чіткими, конкретно визначеними та такими, що не допускають подвійного тлумачення.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 (справа № 559/1605/18) зазначив, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтями 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили саме такі умови кредитного договору, підтвердивши свою згоду на такі умови своїми підписами.
При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, у тому числі їх не оскаржив відповідач, вони не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню обох сторін.
Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.
Враховуючи викладене, нарахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» комісії за договором №1563-5287 від 13.06.2025 є правомірним.
Отже, оскільки долучені до позовної заяви докази підтверджують надання коштів ОСОБА_1 , отримання і використання таких коштів останнім, нарахування процентів та комісії, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуто, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом та за процентами, визначеними договором, обґрунтованими і такими, що слід задовольнити.
Водночас позивач при розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №1563-5287 від 13.06.2025 вказує про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за процентами, нарахованими на підставі статті 625 ЦК України, у розмірі 10200,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який діє і до даного часу.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки договір №1563-5287 укладений 13.06.2025, тобто після 24.02.2022, а тому відповідач ОСОБА_1 звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.
Враховуючи викладене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» слід задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором №1563-5287 від 13.06.2025 у загальному розмірі 56233,00 грн, з яких: 19326,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 36906,89 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (85%), що становить 2 263,04 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 141, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1563-5287 від 13.06.2025 в сумі 56233 (п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять три) гривні 04 (чотири) копійки.
Решту позовних вимог залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2263,04 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривні 04 (чотири) копійки, витрат по сплаті судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Повне ім`я сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 10.06.2026.

Суддя О.А. Натальчук