Справа № 293/1457/25	  	Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.	
Категорія 38	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача  Шалоти К. В.,
суддів    Коломієць О. С., Талько О. Б.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чайківська Наталія Миколаївна,
на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Збаразького О. М., у смт Черняхів,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. 28 листопада 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика", позивач) Мишевська Н.М. надіслав через свій електронний кабінет до Черняхівського районного суду Житомирської області позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 лютого 2022 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір № 449662-КС-001 про надання кредиту (кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме направлення позивачем відповідачу пропозиції (оферти) укласти договір та прийняття (акцепту) відповідачкою пропозиції (оферти) щодо укладення договору на умовах, визначених офертою, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".
3. Вказувалося, що за умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
4. Вказуючи на те, що позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на її банківську картку, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 30 жовтня 2025 року утворилась заборгованість, представник позивача просив суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 17 023,87 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 10 000 грн; сума прострочених платежів по процентах 5 523,87 грн, сума прострочених платежів за комісією 1 500 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
5. Черняхівський районний суд Житомирської області рішенням від 27 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за договором №449662-КС-001 від 17 лютого 2022 року в розмірі 15 523,87 грн.
У задоволенні решти позову відмовив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" судовий збір у розмірі 2204,38 грн.
6. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн, прострочених платежів по процентах в розмірі 5523,87 грн, суд першої інстанції виходив із доведеності наданими позивачем доказами порушення відповідачкою зобов`язання за кредитним договором про надання кредиту.
7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту, суд першої інстанції виходив із того, що умови договору не містять зазначення переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані із наданням кредиту, а надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
8. Відповідачка з таким рішенням місцевого суду не погодилася та через свого представника – адвоката Чайківську Н.М. подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на ухвалення рішення суду за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
9. Апеляційна скарга мотивована тим, що:
— не заперечуючи факт укладення кредитного договору і наявності заборгованості за договором, відповідачка вказувала, що 28 листопада 2025 року представник позивача повідомила про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 023,00 грн, яку вона в цей же день сплатила та повідомила про це представника позивача, направила копію платіжної інструкції через месенджер "Вайбер", отримала запевнення, що позов до суду подано не буде;
— у зв`язку із недобросовісною поведінкою позивача, представник якого попри сплату боргу відповідачкою, скерував відповідний позов до суду та не повідомила суд про сплату боргу, права відповідача на даний час порушені, оскільки остання ризикує сплатити борг за кредит двічі;
— суд першої інстанції провів судові засідання без участі відповідача, чим позбавив її права на подання відповідних доказів та пояснень; не надав належної оцінки доказам у справі, не перевірив того, що відповідач не отримувала судових повісток про виклики до суду;
— відповідачка має зареєстроване місце проживання за адресою, зазначеною у позові, однак на даний час вона там не проживає, заперечувала факт отримання судової кореспонденції від суду;
— рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову призведе до порушення прав відповідачки, що полягатиме у подвійній сплаті заборгованості, скасування рішення суду першої інстанції є єдиним можливим способом захисту порушеного права відповідачки.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
10. Представник позивача – Покрищук А.В. надіслав через електронний кабінет до апеляційного суду відзив, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
11. Відзив на апеляційну скаргу мотивовано тим, що:
— представник позивача дійсно спілкувався з відповідачем з метою досудового погашення заборгованості та, не отримавши коштів, 25 листопада 2025 року звернувся до суду з позовом;
— відповідачка не надала суду першої інстанції доказів сплати заборгованості і оперативно не повідомила позивача про сплату боргу, відстежити платіж позивач не мав технічної змоги;
— відповідачка міг подати до суду першої інстанції заяву про повне виконання ним судового рішення, чим унеможливив отримання позивачем виконавчого документа;
— загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 17728,25 грн, і складається з 15523,87 грн боргу за кредитним договором та 2204,38 грн судового збору, однак відповідач сплатив на користь позивача 17 050 грн, залишок заборгованості відповідача складає 678,25 грн;
— рішення суду першої інстанції не порушує прав відповідачки і не створює передумов для подвійного стягнення коштів на користь кредитора, а для повного погашення заборгованості перед позивачем відповідачу необхідно доплатити позивачу сплачений ним судовий збір.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
12. 03 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , витребував із суду першої інстанції матеріали справи № 293/1457/25, встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
13. 31 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
14. 17 лютого 2022 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір №449662-КС-001 про надання кредиту в електронній формі, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 10 000 грн, строком на 8 тижнів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,96913372 % на день та комісії за надання кредиту в сумі 1 500 грн, із датою видачі кредиту: 17 лютого 2022 року, датою повернення кредиту: 14 квітня 2022 року.
15. 17 лютого 2022 року ТОВ "Бізнес Позика" перерахувало зі свого банківського рахунку на рахунок НОМЕР_1 кошти в сумі 10 000 грн із призначенням платежу: «Перерах. коштів ОСОБА_1 зг. до кредитного дог. №449662-КС-001 від 12.02.2022 без ПДВ», що підтверджується платіжним дорученням № 33673 від 17 лютого 2022 року.
16. Відповідно до розрахунку ТОВ "Бізнес Позика" заборгованості за кредитним договором №449662-КС-001 за період з 17 лютого 2022 року по 14 квітня 2022 року станом на 14 квітня 2022 року становила 17 023,87 грн, з яких 10 000 грн – заборгованість за кредитом, 5 523,87 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 500 грн – заборгованість комісії. 
17. Згідно із платіжною інструкцією АТ КБ "ПриватБанк" від 28 листопада 2025 року № 0.0.4646453274.1 вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала на користь ТОВ "Бізнес Позика" грошові кошти у розмірі 17 050,00 грн із призначенням платежу: «Оплата кредиту згідно договору № 449662-КС-001, ОСОБА_1 ».

Позиція апеляційного суду
18. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).
19. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК).
20. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК). 
21. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
22. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Житомирського апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
23. Встановлено, що ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 449662-КС-001 від 17 лютого 2022 року у загальному розмірі 17 023,87 грн.
24. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача прострочених платежів за тілом кредиту та за процентами та необґрунтованості позовних вимог про стягнення комісії.
25. Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
26. Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 255 ЦПК. 
27. Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
28. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
29. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 конкретизувала правові висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, зазначивши, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, та у сторін у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
30. З матеріалів справи випливає, що в день подання представником позивача до місцевого суду позовної заяви — 28 листопада 2025 року, відповідачка сплатила на рахунок позивача заборгованість за кредитним договором № 449662-КС-001 у розмірі 17 050 гривень, що стверджується копією платіжної інструкції АТ КБ "ПриватБанк" від 28 листопада 2025 року.
31. Отже, станом на час відкриття судом першої інстанції провадження у справі за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 17 023,87 грн, предмет спору між сторонами у вказаній справі був відсутній у зв`язку зі сплатою відповідачкою заборгованості за кредитним договором.
32. Колегія суддів звертає увагу, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно унеможливлює здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04).
33. Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права відповідача на участь у розгляді справи, подання доказів та пояснень є безпідставними, оскільки місцевий суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи шляхом надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток про виклик рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки. При цьому у матеріалах справи наявне повідомлення про отримання першого рекомендованого відправлення, що містить підпис ОСОБА_1 , а також рекомендоване повідомлення, яким надсилався судовий виклик на 27 січня 2026 року, яке повернуто на адресу суду із зазначенням причин повернення "за відсутністю адресата", що в силу вимог пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК є належним врученням судової повістки. Відзив на позов від відповідачки до суду не надійшов, у зв`язку з чим суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, яким надав відповідну оцінку в оскаржуваному судовому рішенні.
34. Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки не знайшли підтвердження під час апеляційного провадження.
35. Разом з тим, відповідно до вимог статті 377 ЦПК незалежно від дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку, у разі наявності підстав для закриття провадження у справі, передбачених статтею 255 ЦПК.
36. Ураховуючи, що відповідачка в день звернення позивача з позовом до суду сплатила позивачу заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на час відкриття судом першої інстанції провадження у справі предмет спору між сторонами був відсутній, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову підлягає скасуванню, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК.
37. Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність ухвалення апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову, а так само доводи відзиву на апеляційну скаргу про необхідність залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскільки, як зазначив апеляційний суд вище, відсутність предмета спору між сторонами, як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.
38. Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи відзиву на апеляційну скаргу про наявність у відповідачки частини боргу перед позивачем через несплату нею стягнутого судового збору, оскільки заборгованість відповідача за кредитним договором сплачена нею у повному обсязі, а понесені позивачем витрати зі сплати судового збору не відносяться до предмета позову.
39. Інші доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу будь-якого правового значення не мають та на наведені висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
40. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
41. Згідно із частиною 1 статті 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
42. Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення першої інстанції з закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо розподілу судових витрат
43. Згідно із підпунктом "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
44. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
45. Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання відповідачем апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3633,60 грн (3028,00 грн х 150% х 0,8 (коефіцієнт пониження)).
46. Відповідно до копій платіжних інструкцій АТ КБ "ПриватБанк" від 27 лютого 2026 року та від 01 березня 2026 року вбачається, що за подання апеляційної скарги відповідачкою сплачено судовий збір у сумі 3 306,57 грн та сумі 687,03 грн відповідно.
47. Згідно із частиною 5 статті 142 ЦПК у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
48. Тобто, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі, можливе у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
49. Водночас ЦПК не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, проте відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15 вересня 2021 року у справі № 902/136/21, від 18 січня 2022 року у справі №922/2017/17, від 14 березня 2023 року у справі № 911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. 
50. Тобто, частина 5 статті 142 ЦПК не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
51. Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом із цим, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, яке само по собі не підтверджує наявність необґрунтованих дій позивача.
52. Отже, для застосування приписів частини 5 статті 142 ЦПК суду необхідно встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та – інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 903/1079/23).
53. У апеляційній скарзі відповідач стверджує, що 28 листопада 2025 року представник позивача повідомила їй в телефонному режимі про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 023,00 грн, яку вона в цей же день сплатила та повідомила про це представника позивача, направила копію платіжної інструкції через месенджер "Вайбер".
54. Згідно з наданою відповідачкою копією платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4646453274.1 вбачається, що ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ "Бізнес Позика" кошти як оплату кредиту згідно з договором у розмірі 17 050,00 грн — 28 листопада 2025 року о 13:16.
55. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ТОВ "Бізнес Позика" була підписана представником позивача — Мишевською Н. М. та надіслана до суду першої інстанції через електронний кабінет у підсистемі "Електронний Суд" саме 28 листопада 2025 року.
56. Апеляційний суд відхиляє доводи представника позивача про подання позовної заяви до суду першої інстанції 26 листопада 2025 року з посиланням на скриншот з бази даних позивача, оскільки вказаний документ не є належним та допустимим доказом на підтвердження подання позовної заяви до суду та спростовується відомостями з підсистеми «Електронний Суд».
57. Враховуючи презумпцію цивільного права про те, що власність зобов`язує (стаття 319 ЦК України), позивач як кредитор мав би діяти відповідально, зокрема проявляти належну обізнаність про свій фінансовий стан, належним чином вести облік не лише заборгованості за кредитними договорами, але й сплати боржниками коштів на погашення заборгованості. 
58. З наведеного вбачається, що після вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору щодо погашення заборгованості за кредитним договором та на момент пред`явлення позову позивач мав би вжити заходів аби пересвідчитися у дійсному існуванні предмета позову.
59. Незнання про порушення своїх прав через неналежну обізнаність про свій фінансовий стан та відсутність інформації про сплату відповідачем заборгованості не може бути підставою для висновку, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за її фактичної відсутності, тобто відсутності предмета спору, позивач діяв добросовісно, не зловживаючи своїми процесуальними правами на шкоду іншим учасникам правовідносин.
60. Отже, вчинення позивачем як кредитором дій, спрямованих на встановлення обставин наявності чи відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором, мало б передувати зверненню до суду з цим позовом про стягнення з відповідачки заборгованості.
61. Представник позивача не надав апеляційному суду доказів на підтвердження неможливості пересвідчитися в існуванні предмета спору саме безпосередньо перед зверненням до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором.
62. Згідно з частиною 2 статті 43 ЦПК учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
63. За змістом частини 1 статті 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно частини другої цієї статті вбачається, що суд залежно від конкретних обставин справи може визнати дії зловживанням правом.
64. Натомість про факт сплати заборгованості позивач місцевому суду не повідомив, що може свідчити про недобросовісне користування позивачем своїми процесуальними правами.
65. Таким чином, ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до ОСОБА_1 з позовом, який є необґрунтованим, оскільки предмет спору на час пред`явлення позову не існував, що стало підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК.
66. За таких обставин позивач, пред`явивши необґрунтований позов, діяв недобросовісно, не вжив жодних дій щодо з`ясування наявності предмета спору станом на момент звернення до суду з позовом до відповідачки, не повідомив суд першої інстанції про сплату відповідачкою заборгованості ані до вирішення судом питання про відкриття провадження у справі, ані протягом розгляду судом першої інстанції справи та постановлення оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим відповідачка вимушена була понести судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги.
67. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на підставі частини 5 статті 142 ЦПК компенсації здійснених відповідачкою витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
Керуючись статтями 255, 367, 368, 374, 377, 381-382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд 

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чайківська Наталія Миколаївна, задовольнити частково.

2. Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2026 рокуу справі №293/1457/25 скасувати.

3. Провадження у справі № 293/1457/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закрити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, ЄДРПОУ: 41084239) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:	  	К.В. Шалота    	
Судді:	  	О.С. Коломієць	
  	  	    О.Б. Талько