ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33708/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 ( суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/33708/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України з вимогами:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 НГУ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 НГУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.
Інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Трунілов Я.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 09.07.2025 року та ордеру № 2041912.
Підставою звернення до суду зазначено те, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. 
Під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, позивач 14.09.2022 отримав поранення, що підтверджується Довідками медичних закладів в яких позивач перебував на лікуванні. 
Однак, за час перебування на лікуванні у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, відповідачем нарахована та виплачена в повному обсязі не була. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 року вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Суд зазначив, що з наданого детального розрахунку вбачається розбіжність в періодах перебування Позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми та періодами і сумами проведених відповідачем виплат позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн.
З урахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу підлягає донарахування та виплата додаткова винагорода передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000 грн. за час перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини - є протиправною.
З апеляційною скаргою звернувся відповідач ВЧ НОМЕР_2 НГУ зазначивши, що за час перебування позивача в зазначені періоди на лікуванні військовою частиною НОМЕР_2 НГУ були здійсненні виплати, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 пропорційна часу перебування останнім на лікуванні.
Апелянт також зазначив, що є не доведеним факт того що позивач в зазначені періоди, перебував на лікуванні з приводу саме поранення.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
14.09.2022 року Позивач одержав вибухову травму. Акубаротравма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Відкритий черезвиростковий перелом лівої стегнової кістки. Множинні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, грудної клітини, черевної стінки, верхніх та нижніх кінцівок. Опіки полум`ям обличчя, лівої верхньої кінцівки ІІІ АБ ступеню 4%. Травматичний шок І ступеню. Травма (поранення) пов`язана із захистом Батьківщини.
Після отриманого поранення позивач проходив стаціонарне лікування та перебував в відпустці за наступний період:
1.Виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 221118064 від 16.09.2022 року, час стаціонарного лікування із 15.09.2022 року по 16.09.2022 року 2 календарні дні;
2. Виписка від 04.10.2022 року, час стаціонарного лікування із 26.09.2022 року по 04.10.2022 року 8 календарних днів;
3. Довідка ВЛК від 02 листопада 2022 року - 30 календарних днів відпустки;
4. Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6718/311 від 19.12.2022 року, час стаціонарного лікування із 06.12.2022 року по 19.12.2022 року 13 календарних днів;
5. Довідка ВЛК від 21 грудня 2022 року - 30 календарних днів відпустки;
6. Довідка ВЛК від 24 січня 2023 року 30 календарних днів відпустки.
Військовою частиною НОМЕР_2 НГУ було видано накази командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2022 № 364 та від 05.07.2023 № 183 про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які виконували службово-бойові завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2022 № 364 НГУ визначено здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за жовтень та листопад 2022 року, а саме: з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 02 листопада 2022 року, та з 03 листопада по 30 листопада 2022 року. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 НГУ від 05.07.2023 № 183 визначено здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за січень, лютий, березень та квітень 2023 року, а саме: з 25 січня по 31 січня 2023 року, з 01 лютого по 23 лютого 2023 року, з 18 березня по 31 березня 2023 року та 01 квітня по 16 квітня 2023 року. 
Дані виплати підтверджуються Довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення Позивача ОСОБА_1 від 25.12.2025 № 548, в якій зазначено, що в 2022 році Позивачу було виплачена додаткова винагороди згідно з Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а саме: в жовтні 21 000,00 грн. та в грудні 177 333,33 грн.
В 2023 році за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а саме: в липні позивачу було виплачено 196 443,93 грн, в вересні 12 903,23 грн., в жовтні 100 000,00 грн. та в листопаді 54 838,71 грн.
Проте згідно наданого відповідачем детального розрахунок нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди вбачається наступне.
1. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12,2022 року №364 виплати становлять: за період з 15 вересня по 30 вересня 2022 року (16 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.* 16 к. = 37 333,33 грн.; за період з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року (31 к.д.): 70 000,00 грн.; за період з 01 листопада по 02 листопада 2022 року (2 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.*2 к.д. = 4 666,67 грн.; за період з 03 листопада по 30 листопада 2022 року (28 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.*28 к.д. = 65 333,33 грн.
Разом у грудні 2022 року нараховано 177 333,33 грн.
2. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2023 року №183 виплати становлять: за період з 25 січня по 31 січня 2023 року (7 к.д.): 70 000,00 грн./31 к.д.*7 к.д. = 15 806,45 грн.; за період з 01 лютого по 23 лютого 2023 року (23 к.д.): 100 000,00 грн,/28 к.д.*23 к.д. = 82 1.42,86 грн.; за період з 18 березня по 31 березня 2023 року (14 к.д.): 100 000,00 грн./31 к.д.* 14 к.д. = 45 161,29 грн.; за період з 01 квітня по 16 квітня 2023 року (16 к.д.): 100 000,00 грн./30 к.д,* 16 к.д. = 53 333,33 грн.
Разом у липні 2023 року нараховано 196 443,93 грн.
Вважаючи, що за час перебування на лікуванні, у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, відповідачем виплачена не в повному обсязі позивач звернувся до суду. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.
За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що у зв`язку з описаними важкими пораненнями, отриманими під час захисту Батьківщини, Позивач має чітко визначені законодавством України права на соціальний захист, грошові виплати та медичне забезпечення.
Військовослужбовець має право на отримання цієї щомісячної виплати пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні (зокрема в закордонних закладах охорони здоров`я) та у відпустці для лікування у зв`язку з тяжким пораненням за висновком ВЛК.
Наявність розбіжностей між періодами лікування/відпустки та періодами здійснення виплат є прямою підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення недоплаченої додаткової винагороди. Якщо військова частина неправильно розрахувала дні або врахувала не всі медичні довідки, суд має зобов`язати її здійснити перерахунок та виплатити різницю.
Додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень на місяць виплачується військовослужбовцям, які зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК.
Виплата здійснюється за повний календарний місяць або пропорційно дням перебування на лікуванні/відпустці. Кожен день стаціонару або законної відпустки для лікування має бути оплачений (орієнтовно 3 333,33 грн за один день).
Військова частина зобов`язана нараховувати виплату на підставі наказів командира, які видаються на основі сповіщень із закладів охорони здоров`я (довідок про госпіталізацію) та постанов ВЛК про надання відпустки.
Всі медичні довідки та виписки зі стаціонару, наявні в матеріалах справи, є належними та допустимими доказами. Відповідач не має права ігнорувати закладені в них дат лікування.
Описаний діагноз (відкритий перелом стегна, опіки ІІІ АБ ступеня, акубаротравма тощо) безумовно свідчить про тяжкість поранення, що автоматично дає право на оплату вищевказаної відпустки для лікування в розмірі 100 000 грн.
Досліджуючи відповідність висновків суду першої інстанції до доказів які містяться в матеріалах справи, колегія суддів встановила, що головна системна помилка відповідача полягає в заниженні базового розміру додаткової винагороди за 2022 рік та січень 2023 року зі 100 000 грн до 70 000 грн, що прямо суперечить Постанові КМУ № 168. 
Для військовослужбовців, які зазнали поранення під час захисту Батьківщини, базовий розмір виплати на час стаціонарного лікування становить виключно 100 000 гривень на місяць (а не 70 000 грн). Окрім цього, розрахунок містить численні пропуски між періодами наказів та фактично проведеними виплатами за довідкою.
У період з вересня 2022 року по січень 2023 року військова частина неправомірно застосувала для розрахунку суму 70 000 грн замість передбачених законом 100 000 грн., вподальшому це призвело до штучного зменшення виплат за кожен день лікування.
Невраховані та непропорційні періоди:
-жовтень 2022 року: наказом № 364 визначено виплатити повний місяць (31 день), що за базою 70 000 грн склало 70 000 грн. Однак, згідно з довідкою про доходи, у жовтні фактично виплачено лише 21 000 грн. Різниця між наказом і реальною виплатою не покрита.
-листопад 2022 року: наказ № 364 повністю покриває місяць (з 1 по 30 листопада), нараховано 70 000 грн (у складі загальної суми грудня). Проте розрахунок мав здійснюватися від 100 000 грн.
-грудень 2022 року, травень – червень 2023 року, ці періоди стаціонарного лікування або відпусток взагалі невраховані в наказах № 364 та № 183, хоча за довідкою у вересні–листопаді 2023 року відбувалися де-які доплати.
Таким чином, накази № 364 та № 183 в частині застосування тарифної ставки 70 000 грн є протиправними, оскільки Постанова № 168 імперативно встановлює фіксований розмір — 100 000 грн для поранених.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на розбіжність між довідкою № 548 (де за жовтень проведено лише 21 000 грн) та наказом № 364 (де за жовтень нараховано 70 000 грн), ця данність вказує на те, що відповідач не виконав належним чином навіть власні накази.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 в адміністративній справі №160/33708/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова