ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м. Львів	справа № 380/22950/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивачка/ ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області (Третя особа/ Підберізцівська СР), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області форми «Ф» від 29 вересня 2021 року № 1355485-2410-1325; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області форми «Ф» від 13 травня 2022 року № 119612-2406-1325; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області форми «Ф» від 20 березня 2023 року № 82014-2414-1325; 
- судові витрати покласти на відповідача. 
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ГУ ДПС у Львівській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення № 1355485-2410-1325 від 29.09.2021 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 356 864,29 грн; № 119612-2406-1325 від 13.05.2022 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 359 421,26 грн; № 82014-2414-1325 від 20.03.2023 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 319 005,28 грн.
Позивачка уважає зазначені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.
Між Підберізцівською сільською радою Львівської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО.
09.09.2022 року Підберізцівська сільська рада Львівського району Львівської області звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО, яка утворилася за період з 2020-2021 роки (судова справа № 450/2877/22). Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2024 року по справі № 450/2877/22 постановлено затвердити мирову угоду укладену 25.11.2024 року Підберізцівської сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 .
Позивачка зазначає, що належно виконує умови наведеної вище мирової угоди, що підтверджується квитанціями до платіжних інструкцій від 07.02.2025 року, 21.02.2025, 28.03.2025, 02.05.2025, 06.06.2025, 01.07.2025, 22.07.2025, 29.09.2025, 30.10.2025.
Проте Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення щодо ОСОБА_2 , тоді як позивачка змінила прізвище на ОСОБА_3 ще у 1992 році, що підтверджується копією актового запису про шлюб від 22.11.1992 року. Більше того, 23.03.1998 року ОСОБА_1 занесена до реєстру фізичних осіб та їй присвоєно відповідний податковий номер відповідно до довідки від 03.07.2002 на ім`я ОСОБА_1 , що свідчить про наявність у відповідача актуальних даних щодо її особи.
Крім того, податкові повідомлення-рішення надсилалися за адресою: АДРЕСА_1 , де позивачка не є зареєстрованою та не проживає.
Таким чином, зазначені індивідуальні акти породили для позивачки негативні правові наслідки, зокрема утворення податкового боргу. Даний борг було стягнуто із особи з РНОКПП НОМЕР_1 , що належить саме позивачці, на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 року у справі № 380/29160/23.
Із урахуванням наведеного просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 1355485-2410-1325 від 29.09.2021, № 119612-2406-1325 від 13.05.2022, № 82014-2414-1325 від 20.03.2023.
У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі. Відповідач зазначив, що відповідно до ст.288 та ст.289 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. 
Згідно наданої інформації Підберізцівською сільською радою встановлено, що між ОСОБА_1 та Підберізцівською сільською радою укладено договір оренди №15/12/20ДО від 22.12.2020, земельної ділянки (кадастровий номер 4623685300:01:004:0140) за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 10 років. За умовами зазначеного договору Підберізцівська сільська рада (Орендодавець) надає, а фізична особа ОСОБА_1 (Орендар) приймає земельну ділянку загальною площею 1,357 га в строкове платне користування. Відповідно до договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на момент складання договору становить 3859421,17 грн, а розмір орендної плати вноситься в сумі 9% від нормативно-грошової оцінки.
Відповідач наголошує, що у повноваження Головного управління ДПС у Львівській області входить лише контроль за формуванням, нарахуванням податків та їх сплатою. Усі нарахування контролюючим органом здійснюються на підставі даних в «ІКС Податковий блок», оригіналів відповідних документів платника податків та наданих міськими, селищними радами рішень. На підставі наведених документів та в порядку ст. 286 ПК України, Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення форми «Ф» про сплату орендної плати за землю від 29.09.2021 №1355485-2410-1325, від 13.05.2022 №119612-2406-1325, від 20.03.2023 №82014-2414-1325.
Щодо формування та скерування спірних податкових повідомлень-рішень, відповідач вказує, що згідно отриманої інформації в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків, лише 13.04.2024 проведено зміну прізвища ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , а місце проживання станом на 23.12.2025 не змінювалося. 
Тобто, ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) на момент проведення перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень (змінивши прізвище та місце проживання) не подала до контролюючого органу відомостей про зміну даних (в тому числі прізвища, місця проживання), які вносяться до Облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою №5ДР (розділ ІХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року №822).
Таким чином, на момент проведення перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень згідно інформаційних баз даних прізвище та податкова адреса платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , згідно наявних даних (відомостей) з державного реєстру – фізичних осіб платників податків про реєстраційні дані фізичної особи платника податків. 
Таким чином, контролюючим органом правомірно та підставно винесені податкові повідомлення-рішення на прізвище ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) та скеровувалась податкова кореспонденція з прізвищем ОСОБА_2 на вищевказану адресу (за відсутності інших адрес), оскільки платником не було внесено відповідні зміни у зв`язку із зміною прізвища на ОСОБА_1 та місця проживання, що є обов`язком платника.
Відповідач просить врахувати правові позиції Верховного Суду, що окремі недоліки податкових повідомлень-рішень не можуть бути достатньою та вагомою підставою для визнання дій відповідача протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, правильних по суті. 
Отже, на думку відповідача, у контролюючого органу були підстави для прийняття спірних податкових повідомлень – рішень від 29.09.2021 №1355485-2410-1325, від 13.05.2022 №119612-2406-1325, від 20.03.2023 №82014-2414-1325, саме тому відповідач вважає вимоги позивачки, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 13 січня 2026 року; залучено Підберізцівську сільську раду Львівського району Львівської області до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року заяву представника позивача від 02 грудня 2025 року про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновлено його; у задоволенні клопотання представника відповідача від 29 грудня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року підготовче провадження в адміністративній справі № 380/22950/25 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Витребувано у відповідача інтегровану картку платника податків – позивача та інформацію, яка подана третьою особою на виконання вимог пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, на підставі якої прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. 
В судовому засіданні ухвалою суду, що занесена в протокол судового засідання від 24.03.2026, суд постановив перейти до розгляду даної справи в порядку письмового провадження.
Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Між Підберізцівською сільською радою Пустомитівського району та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО. 
Відповідно до п.п. 1, 2 Договору оренди землі від 22.12.2020 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером 4623685300:01:004:0140, площею 1,3570 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 22.12.2020 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 9 (дев`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у рік, що на дату укладення договору становить 347347,91 грн. 
Підберізцівською сільською радою надано інформацію щодо діючих договорів оренди земельних ділянок станом на 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та надіслано перелік таких договорів по фізичних особах на адресу відповідача, в тому числі щодо Договору оренди землі № 15/12/20ДО, укладеним 22.12.2020 року між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 .
Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області було винесено щодо позивачки податкові повідомлення-рішення форми «Ф» про сплату орендної плати за землю від 29.09.2021 №1355485-2410-1325, від 13.05.2022 №119612-2406-1325, від 20.03.2023 №82014-2414-1325.
В подальшому, Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2024 року у справі № 450/2877/22 постановлено затвердити мирову угоду укладену 25.11.2024 року Підберізцівської сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 по цивільній справі № 450/2877/22 за позовом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі, згідно з умовами якої, дійшли згоди про наступне:
1. За згодою сторін заборгованість ОСОБА_1 перед Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області за Договором оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, за період з моменту укладення договору оренди з врахуванням нарахованої орендної плати за 2024 рік, тобто до 31.12.2024 року включно, складає 1632625 грн 47 коп. 
2. ОСОБА_1 зобов`язується погасити заборгованість, яка виникла за Договором оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року згідно наступного графіку: 15.01.2025 року – 500000,00 грн; 15.04.2025 року – 380000,00 грн; 15.06.2025 року– 380000,00 грн; 15.08.2025 року – 372625,47 грн. Сторони погодили, що платежі будуть здійснюватися у безготівковій формі за реквізитами, зазначеними в Договорі оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року. 
3. ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати Підберізцівській сільській раді Львівського району Львівської області судовий збір, який було сплачено Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області за подання позову у справі № 450/2877/22 в розмірі 11337 грн 71 коп. до 15.01.2025 року. 
4. У випадку прострочення ОСОБА_1 виконання зобов`язань, передбачених п. 2 та п. 3 цієї Мирової угоди, більше ніж на один місяць, ця Мирова угода як виконавчий документ в розумінні ч. 2 ст. 208 ЦПК України може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
5. Сторони стверджують, що після повного виконання умов цієї Мирової угоди між ними не залишиться будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо належності виконання своїх обов`язків за Договором оренди землі № 15/12/20ДО, укладеним 22.12.2020 року між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 за період часу до 31.12.2024 року включно. 
6. Сторони стверджують, що ця Мирова угода не є не виконуваною, не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. 
7. Ця Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу - один до справи № 450/2877/22 та по одному для кожної Сторони. Провадження по цивільній справі за позовом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі - закрити. 
Не погоджуючись із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернувся до суду з даним позовом. Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень про сплату орендної плати за землю від 29.09.2021 №1355485-2410-1325, від 13.05.2022 №119612-2406-1325, від 20.03.2023 №82014-2414-1325.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161 «Про оренду землі» (далі - Закон № 161, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161).
Однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону № 161).
Статтею 21 Закону № 161 визначено, що орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін в договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі – ПК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
За приписами підпункту 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування орендною платою є земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271,1 статті 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року, але у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування – земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2-288.3 ст. 288 Податкового кодексу України). Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України), та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).
Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Зміст наведених норм у сукупності дає підстави для висновку, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому законодавцем визначено нижню (а в деяких випадках і верхню) граничну межу ставки орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі та незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення ставки або розміру орендної плати.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між Підберізцівською сільською радою Пустомитівського району та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО. 
Відповідно до п.п. 1, 2 Договору оренди землі від 22.12.2020 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером 4623685300:01:004:0140, площею 1,3570 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 22.12.2020 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 9 (дев`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у рік, що на дату укладення договору становить 347347,91 грн. 
Підберізцівською сільською радою надано інформацію щодо діючих договорів оренди земельних ділянок станом на 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та надіслано перелік таких договорів по фізичних особах на адресу відповідача, в тому числі щодо Договору оренди землі № 15/12/20ДО, укладеним 22.12.2020 року між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 .
У свою чергу, Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області було винесено щодо позивачки податкові повідомлення-рішення № 1355485-2410-1325 від 29.09.2021 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 356 864,29 грн; № 119612-2406-1325 від 13.05.2022 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 359 421,26 грн; № 82014-2414-1325 від 20.03.2023 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 319 005,28 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що у зв`язку із несплатою позивачкою грошових зобов`язань з орендної плати Підберізцівська сільська рада Львівського району Львівської області звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО, яка утворилася за період з 2020 року.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2024 року у справі № 450/2877/22 постановлено затвердити мирову угоду укладену 25.11.2024 року Підберізцівської сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 по цивільній справі № 450/2877/22 за позовом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі, згідно з умовами якої, дійшли згоди про наступне:
1. За згодою сторін заборгованість ОСОБА_1 перед Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області за Договором оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, за період з моменту укладення договору оренди з врахуванням нарахованої орендної плати за 2024 рік, тобто до 31.12.2024 року включно, складає 1632625 грн 47 коп. 
2. ОСОБА_1 зобов`язується погасити заборгованість, яка виникла за Договором оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року згідно наступного графіку: 15.01.2025 року – 500000,00 грн; 15.04.2025 року – 380000,00 грн; 15.06.2025 року– 380000,00 грн; 15.08.2025 року – 372625,47 грн. Сторони погодили, що платежі будуть здійснюватися у безготівковій формі за реквізитами, зазначеними в Договорі оренди землі № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року. 
3. ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати Підберізцівській сільській раді Львівського району Львівської області судовий збір, який було сплачено Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області за подання позову у справі № 450/2877/22 в розмірі 11337 грн 71 коп. до 15.01.2025 року. 
4. У випадку прострочення ОСОБА_1 виконання зобов`язань, передбачених п. 2 та п. 3 цієї Мирової угоди, більше ніж на один місяць, ця Мирова угода як виконавчий документ в розумінні ч. 2 ст. 208 ЦПК України може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
5. Сторони стверджують, що після повного виконання умов цієї Мирової угоди між ними не залишиться будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо належності виконання своїх обов`язків за Договором оренди землі № 15/12/20ДО, укладеним 22.12.2020 року між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 за період часу до 31.12.2024 року включно. 
6. Сторони стверджують, що ця Мирова угода не є не виконуваною, не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. 
7. Ця Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу - один до справи № 450/2877/22 та по одному для кожної Сторони. Провадження по цивільній справі за позовом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі - закрити. 
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до квитанцій до платіжних інструкцій від 07.02.2025 року, 21.02.2025, 28.03.2025, 02.05.2025, 06.06.2025, 01.07.2025, 22.07.2025, 29.09.2025 року, 30.10.2025 року, за призначенням платежу – «орендна плата згідно договору оренди № 15/20/20ДО від 22.12.2020 року з урахуванням умов мирової угоди по справі № 450/2877/22» ОСОБА_1 належно виконує умови наведеної вище мирової угоди.
Також, згідно даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 року у справі № 380/29160/23 постановлено стягнути до бюджету з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 1035290 (один мільйон тридцять п`ять тисяч двісті дев`яносто) грн 83 коп.
В подальшому, ухвалою суду від 19 листопада 2025 року у справі № 380/29160/23 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Львівським окружним адміністративним судом 08.01.2025 у справі №380/29160/23 про стягнення до бюджету з ОСОБА_2 податковий борг у сумі 1035290 (один мільйон тридцять п`ять тисяч двісті дев`яносто) грн. 83 коп.
У даній ухвалі суд зазначив, що сума грошових коштів 1035290,83 грн, яка сформувала розмір боргу, зазначений у виконавчому листі Львівського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі №380/29160/23, вже узгоджена в межах справи №450/2877/22 за позовом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором оренди землі. У вказаній справі ухвалою суду від 26.11.2024 затверджено мирову угоду між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області та ОСОБА_1 , у межах якої відповідач систематично та в повному обсязі виконує свої грошові зобов`язання щодо сплати орендної плати за всі періоди, починаючи з моменту укладення договору оренди землі від 22.12.2020 №15/12/20ДО по 31.12.2024.
Також, згідно з повідомленнями ГУ ДПС у Львівській області до Галицького відділу державної виконавчої служби подано заяву про повернення виконавчого листа без виконання у зв`язку із повним погашенням заборгованості.
З огляду на викладене слід виснувати, що у ОСОБА_1 відсутній обов`язок із сплати заборгованості в сумі 1035290,83 грн через добровільне виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Також ч. 1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною четвертою статті 78 КАС України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Верховний Суд неодноразово розглядав питання застосування частини четвертої статті 78 КАС України та висловлював позицію про те, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені і вони такі обставини не заперечують (зокрема, але не виключно, постанови Верховного Суду України від 23 лютого 2015 року № 6-327цс15, Верховного Суду від 28 квітня 2018 року у справі № 825/705/17, від 06 березня 2019 року у справі № 813/4924/13-а, від 15 листопада 2019 року у справі № 826/198/16, від 12 жовтня 2020 року у справі № 814/435/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 520/14170/19, від 17 листопада 2021 року у справі № 806/3572/17).
Отже, вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справах № 450/2877/22 та №380/29160/23 підтверджено, що ОСОБА_1 сплачено заборгованість з орендної плати за договором оренди № 15/12/20ДО від 22.12.2020 року за період, який визначено спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
Суд також враховує, що позивачкою в ході судового розгляду справи не заперечувалось наявність заборгованості з орендної плати за вищевказаним договором оренди, укладеним з Підберізцівською сільською радою.
Суд погоджується з доводами контролюючого органу про те, що нарахування фізичним особам грошових зобов`язань з плати за землю, в тому числі і орендної плати, проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які відповідно до вимог п. 286.5 ст. 286 ПК України надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Разом з тим, суд враховує той факт, що адміністрування орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться у комунальній власності, покладено на податкові органи, не позбавляє Підберізцівську сільську раду як власника земельної ділянки та сторону договору самостійно захищати свої порушені права. Підберізцівська сільська рада, як розпорядник коштів місцевого бюджету та власник земельної ділянки використав саме форму платежу у вигляді орендної плати, що ґрунтується на умовах укладеного між сторонами договору оренди землі і не суперечить вимогам чинного законодавства.
Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеним в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного цивільного суду від 18.08.2021 року у справі №573/2336/17.
За таких обставин, складені Головним управлінням ДПС у Львівській області податкові повідомлення-рішення фактично повторно визначають зобов`язання позивачці з орендної плати за одну й ту ж земельну ділянку та за той самий період.
Таким чином, суд приходить до висновку, що повторне визначення зобов`язання зі сплати орендної плати за той самий період позивачці призводить до подвійного оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.
З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд уважає за можливе скасувати, без визнання протиправними, податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 29.09.2021 №1355485-2410-1325, від 13.05.2022 №119612-2406-1325 та від 20.03.2023 №82014-2414-1325.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень сторін, в тому числі щодо зазначення прізвища позивачки та її адреси у змісті спірних податкових повідомленнях-рішеннях, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Адже, суд повторно наголошує, що позивачкою в ході судового розгляду справи не заперечувалось наявність заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі від 22.12.2020 року № 15/12/20ДО.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За змістом частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.
Щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивачкою сплачено судовий збір в сумі 8282,33 грн згідно квитанції 6880-4351-3001-0402 від 19.11.2025, такі судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.
Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (с. Нижня Яблунька, Турківський район, Львівська область, 82532) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Шевченка, 25, с. Підберізці, Львівський район, Львівська область, 81146) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити частково.
Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 29 вересня 2021 року № 1355485-2410-1325.
Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 13 травня 2022 року № 119612-2406-1325.
Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 20 березня 2023 року № 82014-2414-1325.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ЄДРПОУ 43968090) на користь ОСОБА_1 (с. Нижня Яблунька, Турківський район, Львівська область, 82532, РНОКПП НОМЕР_1 ) 8282,33 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повне рішення складено 05 травня 2026 року.

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна