Справа №442/3491/26 
Провадження №2/442/1721/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» Андрущенко М.В. через систему «Електронний Суд» звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №7676060425 від 03.04.2025 в розмірі 39096,00 грн., а також, судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
В обґрунтування вимог покликається на те, що 03.04.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику №7676060425, відповідно до якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі - 6000 грн. 00 коп. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою.
Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на дату подання позову до суду, становить 39096,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20196,00 грн. заборгованість за процентами; 900,00 грн. комісія за надання кредиту; 12000.00 грн. - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки.
Відсотки нараховувалися з 03.04.2025 року по 28.03.2026 року включно, що підтверджується наданим детальним розрахунком заборгованості за договором.
Тому позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою судді від 21.05.2026 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 22.06.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 03.04.2025 року між сторонами було укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 7676060425. 
Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму: 6000.00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку), а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього Договору, його додатків.
Відповідно до п. 2.5 договору строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів.
Відповідно до п. 2.8 мета отримання кредиту: споживчі (особисті потреби).
На виконання умов правочину позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання та здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн на вказану відповідачем платіжну картку. Факт належного виконання кредитодавцем умов договору та безпосереднього перерахування кредитних коштів на рахунок боржника підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією платіжного сервісу «EasyPay» до платіжної інструкції, яка містить усі необхідні реквізити транзакції.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на дату подання позову до суду, становить 39096,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20196,00 грн. заборгованість за процентами, а тому позов в цій частині підставний та підлягає задоволенню.
Разом з тим, як вбачається зі змісту кредитного договору №7676060425 від 03.04.2025, таким передбачено комісію, пов`язану з наданням кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що складає - 900,00 грн.
Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17.
Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення кредитного договору №7676060425 від 03.04.2025 про сплату позичальником комісії, пов`язаної з наданням Кредиту у розмірі 15% від суми кредиту в загальному розмірі 900,00 грн. є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі цих положень договору комісії у розмірі 900,00 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 12 000,00 грн., суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою відповідно до договору є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором у період дії воєнного стану.
З огляду на викладене, враховуючи період нарахування неустойки за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, що було здійснено безпосередньо в період дії воєнного стану, правові підстави для стягнення з відповідача неустойки в сумі 12 000,00 грн., як складової частини заборгованості за договором позики, відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Відтак суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, зокрема з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом у розмірі 6000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 20196.00 грн., що разом становить 26196,00 грн..
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.
Відповідно до ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України: у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким, чином, оскільки розгляд справи відбувся без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 01.07.2026, а відтак, датою ухвалення рішення є 01.07.2026.
Керуючись ст.ст.4,12,13,76-83,141,223,247,259,263,264,265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» ЄРДПОУ: 44127243 заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №7676060425 від 03.04.2025 в розмірі 26196 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» ЄРДПОУ: 44127243 - 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2026 

Повне найменування учасників справи та їхнє проживання (місцезнаходження):
Позивач: ТзОВ «Іннова Фінанс», код ЄРДПОУ: 44127243, місцезнаходження: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд.,10, поверх 2, офіс 5, ел. пошта: support@finsfera.ua 
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя    О.В. Крамар